ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року 
м. Київ

Справа №  904/1710/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В. Г.,
суддів: Банаська О. О., Погребняка В. Я.,
за участю помічника судді Патієвича А.Б. (за дорученням судді), 

учасники справи:
позивач - Приватне підприємство "АНСІ",
представник - Березнякова К.О.,
відповідачі: ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯНА ІІ", Товариство з обмеженою відповідальністю "ВААЛ" та компанія К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД,
представники інших учасників справи в судове засідання не з`явилися, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства "АНСІ" за вх. № 820/2021
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2020
у складі колегії суддів: Верхогляд Т.А. (головуючий), Білецької Л.М., Паруснікова  Ю.Б.
та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020
у складі судді Владимиренко І.В.
за позовом Приватного підприємства "АНСІ"
до ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯНА ІІ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВААЛ" та компанії К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД
про визнання недійсним договорів
у межах справи про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЯНА ІІ", 

ВСТАНОВИВ
Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
1.          07.06.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВААЛ" (далі - ТОВ "ВААЛ") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЯНА II" (далі - ТОВ "ВКФ ЯНА ІІ") в забезпечення виконання вимог договору позики укладено договір іпотеки за реєстровим №1945, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського округу Вдовіною Л.Л.
2.          За умовами іпотечного договору ТОВ "ВААЛ" (Іпотекодавець) передає в іпотеку ТОВ "ВКФ "ЯНА II" (Іпотекодержателю) нерухоме майно, визначене у розділі 1 Договору "Предмет договору", в забезпечення виконання ТОВ "ВААЛ" зобов`язань перед ТОВ "ВКФ "ЯНА II" за Договором позики, укладеним стосовно повернення суми позики в розмірі 4 000 000 грн.
3.          Розділом 1 договору іпотеки визначено перелік нерухомого майна, яке ТОВ "ВААЛ" (Іпотекодавець) передало ТОВ "ВКФ "ЯНА II" (Іпотекодержатель), а саме:
- будівлі та споруди, загальною площею 1672 кв.м., що розташовані за адресою: м. Дніпро, Донецьке шосе 124-Б та складаються з: літ. А-1 будівля, площею 26.3 кв.м., літ. Б-1 будівля, площею 26.3 кв.м., літ. В-1 будівля, площею 280.12 кв.м., літ. Г-1 будівля, площею 9.0 кв.м., літ. Д-1 будівля, площею 9.0 кв.м., літ. Е-1 будівля, площею 9.0 кв.м., літ. 3-1 будівля, площею 9.0 кв.м., літ. І
- мостіння, розташовані на земельній ділянці площею 0,2032 га (кадастровий номер 1210100000:01:750:0008). Право приватної власності за ТОВ "ВААЛ" зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №89001506 від 07.06.2017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1268067812101;
- будівлі та споруди, загальною площею 336 кв.м., що розташовані за адресою: м.  Дніпро, Донецьке шосе 124-Г та складаються з: літ. В-1 будівля, площею 11,3 кв.м., літ. В-2 будівля, площею 75,0 кв.м., літ. В-3 будівля, площею 113,0 кв.м., літ. 1В-1 споруда, площею 150,0 кв.м., літ. 2В-1 споруда, площею 250,0 кв.м., І - мостіння, розташовані на земельній ділянці площею 0,0935 га (кадастровий номер 1210100000:04:207:0046). Право приватної власності за ТОВ "ВААЛ" зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №89001670 від 07.06.2017, реєстраційний номер об`єкта  нерухомого майна - 1268017812101;
- будівлі та споруди, загальною площею 5492 кв.м., що розташовані за адресою: м.  Дніпро, Донецьке шосе 124-А та складаються з: літ. Ж-1 - будівля, площею 56,3 кв.м., літ. II мостіння, розташовані на земельній ділянці площею 0,5975 га (кадастровий номер 1210100000:01:705:0002). Право приватної власності за ТОВ "ВААЛ" зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №89020729 від 07.06.2017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1268617912101;
- будівлі та споруди,    загальною площею 2 209 кв.м., що розташовані за адресою: м.  Дніпро, Донецьке шосе 124-Д та складаються з: літ. В-1 будівля, площею 18,8 кв.м., літ. 1В-1 будівля, площею 22,7 кв.м., літ. Б-1 будівля, площею 26,3 кв.м., літ. 1Б-1 будівля, площею 6,3 кв.м., літ. 2Б-1 будівля, площею 125 кв.м., літ. 3Б-1 будівля, площею 6.0 кв.м., літ. 4Б-1 будівля, площею 6.0 кв.м., літ. 5Б-1 будівля, площею 7.5 кв.м., літ. а споруда, площею 56.3 кв.м., літ. а1 споруда, площею 153.8 кв.м., літ. а2 споруда, площею 200,0 кв.м., літ. а3 споруда, площею 56.3 кв.м., літ. а4 споруда, площею 225.0 кв.м., літ. а5 споруда, площею 144.0 кв.м., літ. аб споруда, площею 144.0 кв.м., літ. а7 споруда, площею 103.0 кв.м., літ. І - мостіння, розташовані на земельній ділянці площею 0,35-10 га (кадастровий номер 1210100000:04:207:0075). Право приватної власності за ТОВ "ВААЛ" зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №89021303 від 07.06.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна-1268632012101;
- будівлі та споруди, загальною площею 3276,0 кв.м., що розташовані за адресою: м. Дніпро, Березинська, 23А та складаються з: літ. А-1 будівля, площею 157.0 кв.м., літ. а ґанок, літ. а-1 ґанок, літ. а1 ґанок, літ. АI-1 ґанок, літ. Б-1 будівля, площею 149.0 кв.м., літ. БI-1 будівля, площею 40.0 кв.м., літ. Бп-1 будівля, площею 15.0 кв.м., літ. Б - ґанок, літ. 6-1 - ґанок, літ. 61-1 - ґанок, літ. 2Р-1 - споруда, площею 17.2 кв.м., літ. 2С-1 споруда, площею 16.8 кв.м., літ. 2Т-1 споруда, площею 15.0 кв.м., літ. 24-1 - споруда, площею 7.0 кв.м., літ. Л-1 будівля, площею 46.7 кв.м., літ. лІ - ґанок, літ. лІІ - ґанок, літ. лІІІ- ґанок, літ. М-1 будівля, площею 72.9 кв.м., літ. мІ - ґанок, літ. мІІ танок, літ. мІІІ - ґанок, літ. мІV - ґанок, літ. мV - ґанок, літ. мVІ - ґанок, літ. мVII - ґанок, літ. мVIII - ґанок, літ. Г-2 - будівля, площею 39.4 кв.м., літ. Г-1 - споруда, площею 6.2 кв.м., літ. г -ґанок, літ. 3Д - споруда, площею 19.5 кв.м., літ. 3Е - споруда, площею 3.7 кв.м., літ. Д-1 - будівля, площею 45.9 кв.м., літ. д - ґанок, літ. О - споруда, площею 15.0 кв.м., літ. Е-1 - будівля, площею 243.0 кв.м., літ. є - ґанок, літ. є' - ґанок, літ. є" - ґанок, літ. Ж-1 - будівля, площею 114.0 кв.м., літ. ж - ґанок, літ ж' - ґанок, літ. 3-1 - будівля, площею 17.3 кв.м., літ. К-1 - будівля, площею 70.2 кв.м., літ. К'-І - споруда, площею 2.25 кв.м., літ. П-1  - торгівельний павільйон, площею 29.9 кв.м., літ. Р-1 - торгівельний павільйон, площею 29.9 кв.м., літ. Т-1 -торгівельний павільйон, площею 29.8 кв.м., літ. У-1 - торгівельний павільйон, площею 29.9 кв.м., літ. Ф-1 - торгівельний павільйон, площею 25.9 кв.м., літ. X-1 - торгівельний павільйон, площею 25.9 кв.м., літ. х - ґанок, літ. Ш-1 -торгівельний павільйон, площею 30.8 кв.м., літ. ш - ґанок, літ. Щ-1 -торгівельний павільйон, площею 10.6 кв.м., літ. Ю-1 - торгівельний павільйон, площею 18.1 кв.м., літ. Я-1 - торгівельний павільйон, площею 17.5 кв.м., літ. я -ґанок, літ. 2М-1 - торгівельний павільйон, площею 17.5 кв.м., літ. 2м - ґанок, літ. 2Н-1 - торгівельний павільйон, площею 26.3 кв.м., літ. 2н - ґанок, літ. 20-1 -торгівельний павільйон, площею 13.0 кв.м., літ. 2о - ґанок, літ. 2П-1 -торгівельний павільйон, площею 26.3 кв.м., літ. 2п - ґанок, літ. 2Ф - споруда, площею 243.3 кв.м., літ. 2Ц - споруда, площею 5.4 кв.м., літ. 2К-1 - торгівельний павільйон, площею 60.4 кв.м., літ. 2к - ґанок, літ. 2кI - танок, літ. 2II - ґанок, літ. 2кIII - ґанок, літ. 2КІV - ґанок, літ. 2кV - ґанок, літ. 2Л-1 - торгівельний павільйон, площею 17.2 кв.м., літ. 2Х - споруда, площею 7.5 кв.м., літ. 2Е-1 - торгівельний павільйон, площею 86.7 кв.м., літ. 2е - ґанок, літ. 2eI - ґанок, літ. 2еII - ґанок, літ. 2еIII - ґанок, літ. 2еІV - ґанок, літ. 2еV - ґанок, літ. 2Ж-1 - торгівельний павільйон, площею 86.7 кв.м., літ. 2ж - ґанок, літ. 2ж I - ґанок, літ. 2жII - ґанок, літ. 2жIII -ґанок, літ. 2жІV - ґанок, літ. 2жV - ґанок, літ. 23-1 - торгівельний павільйон, площею 86.6 кв.м., літ. 2з - ґанок, літ. 2з I - ґанок, літ. 2У - споруда, площею 9.0 кв.м., літ. 21-1 - торгівельний павільйон, площею 77.4 кв.м., літ. 2і - ґанок, літ. 2Д-1 - торгівельний павільйон, площею 86.8 кв.м., літ. 2д - ґанок, літ. 2д I -ґанок, літ. 2д II - ґанок, літ. 2дIII - ґанок, літ. 2дІV - ґанок, літ. 2дV - ґанок, літ. 2дVI - ґанок, літ. 2дVII - ґанок, літ. 2дVIII - ґанок, літ. 2дIX - ґанок, літ. 2Г-1 - торгівельний павільйон, площею 86.6 кв.м., літ. 2г - ґанок, літ. 2г1 - ґанок, літ. 2В-1 - торгівельний павільйон, площею 86.6 кв.м., літ. 2в - ґанок, літ. 2вI - ґанок, літ. 2 II - ґанок, літ. 2в III - ґанок, літ. 2вІV - ґанок, літ. 2вV - ґанок, літ. 2Б-1-торгівельний павільйон, площею 86.7 кв.м., літ. 26 - ґанок, літ. 26I - ґанок, літ. 2бII - ґанок, літ. 2бIII - ґанок, літ. 2бІV - ґанок, літ. 26V - ґанок, літ. 2бVI- ґанок, літ. 2А-1 - торгівельний павільйон, площею 138.5 кв.м., літ. 2а - ґанок, літ. 2аI - ґанок, літ. 2аII - ґанок, літ. 2аIII - ґанок, літ. 2аІV - ґанок, літ. 3Г - торгівельний павільйон, площею 33.5 кв.м., літ. 3г - ґанок, літ. 3В - торгівельний павільйон, площею 14.1 кв.м., літ. 3Б - торгівельний павільйон, площею 29.0 кв.м., літ. 3б - ґанок, літ. 3бІ - ґанок, літ. 3А - торгівельний павільйон, площею 18.0 кв.м., літ. 3а - ґанок, літ. 3аІ - ґанок, літ. 2А - торгівельний павільйон, площею 9.0 кв.м., літ. 2а' - ґанок, літ. 2Ю - споруда, площею 3.4 кв.м., літ. 2ю - ґанок, літ. 4А - споруда ринку, площею 1012 кв.м., літ №№ 13 -18 огорожа, 385 метрів літ. І - мостіння, площею 3276 кв.м., розташовані на земельній ділянці площею 0,7005 га (кадастровий номер 1210100000:01:750:0005). Право приватної власності за ТОВ "ВААЛ" зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №89002657 від 07.06.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1267928312101.
4.          08.06.2017 між ТОВ "ВААЛ" та ТОВ "ВКФ "ЯНА II" укладено Договір про задоволення вимог іпотекодержателя (далі - Договір про задоволення вимог іпотекодержателя), відповідно до умов якого ТОВ    "ВААЛ", як Іпотекодавець, передає, а ТОВ "ВКФ "ЯНА II", як Іпотекодержатель, приймає у власність належне Іпотекодавцю на праві власності вищенаведене нерухоме майно в рахунок виконання ТОВ "ВААЛ" зобов`язань перед ТОВ "ВКФ "ЯНА II" за Договором позики (п.п. 1.1 - 1.1.2 Договору про задоволення вимог іпотекодержателя). Договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського округу Вдовіною Л.Л. та зареєстрований в реєстрі 08.06.2017 за №1955.
5.          08.06.2017 між ТОВ "ВКФ "ЯНА II" та Компанією К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД укладено договір іпотеки, посвідчений 08.06.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського округу Вдовіною Л.Л за реєстровим №1967.
6.          Відповідно до п. 1.2. даного Договору іпотека є засобом забезпечення повернення Іпотекодавцем (ТОВ "ВКФ "ЯНА II") Іпотекодержателю (Компанії К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД) грошових коштів у сумі 4 000 000 грн згідно з Договором позики, укладеного між Компанією К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД та ТОВ "ВКФ ЯНА II" 08.06.2017.
7.          Предметом укладеного Договору іпотеки є ті ж об`єкти нерухомого майна, що є предметом Договору іпотеки, укладеного між ТОВ "ВААЛ" та ТОВ "ВКФ "ЯНА II" від 07.06.2017 (п. 1.1. Договору іпотеки), право приватної власності за яким зареєстровано на підставі Договору про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського округу Вдовіною Л.Л. 08.06.2017 за реєстровим №1955. Право приватної власності за "ВКФ "ЯНА II" зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: №89119632 від 08.06.2017 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1268067812101); №89128382 від 08.06.2017 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1268017812101); №89113783 від 08.06.2017 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1268617912101); №89113224 від 08.06.2017 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1268632012101); №89112709 від 08.06.2017 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1267928312101).
8.  Предмет іпотеки залишається у володінні та користуванні Іпотекодавця (ТОВ "ВКФ "ЯНА II"). Вартість предмету іпотеки за домовленістю сторін становить 17 000 000 грн. (п.п. 1.3., 1.4. Договору іпотеки від 08.06.2017).
9.          07.05.2019 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі №904/1710/19 про банкрутство ТОВ "ВКФ "ЯНА II".
10.          03.07.2019 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/1710/19 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "ВКФ "ЯНА II", до якого внесені, зокрема, вимоги Компанії К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД у сумі З 842 грн (1 черга задоволення); 1 002 263,65 грн (4 черга задоволення), 525 808,21 грн (6 черга задоволення). 
Окремо внесено до реєстру вимог кредиторів вимоги Компанії К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД, які забезпечені заставою майна на суму 4 000 000 грн. 
Окремо внесено до реєстру вимог кредиторів відомості про нерухоме майно боржника, яке є предметом іпотеки відповідно до Договору іпотеки від 08.06.2017, зареєстрованого в реєстрі за №1967 та внесених до Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №169166934, №169192661, №169172528, №169177453, №169194310 від 04.06.2019, а саме:
Будівлі та споруди загальною площею 1672 кв.м., що розташовані за адресою: м.  Дніпро, Донецьке шосе, буд. 124-Б;
Будівлі та споруди загальною площею 336 кв.м., що розташовані за адресою: м.  Дніпро, Донецьке шосе, буд. 124-Г;
Будівлі та споруди загальною площею 5492 кв.м., що розташовані за адресою: м.  Дніпро, Донецьке шосе, буд. 124-А;
Будівлі та споруди загальною площею 2209 кв.м., що розташовані за адресою: м.  Дніпро, Донецьке шосе, буд. 124-Д;
Будівлі та споруди загальною площею 3276 кв.м., що розташовані за адресою: м.  Дніпро, вул. Березинська, 23А.
11.          23.07.2019  постановою Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/1710/19 ТОВ "ВКФ "ЯНА ІІ" визнано банкрутом та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Литвина Р.О.
12.          16.09.2019 ліквідатором проведено аукціон з продажу цілісного майнового комплексу майна банкрута, в тому числі майна, яке складається з:
          - будівель та споруд загальною площею 2 209,0 кв.м., розташованих за адресою: м.  Дніпро, Донецьке шосе, будинок 124-д, 
          - будівель та споруд загальною площею 5 492,0 кв.м., розташованих за адресою: м.  Дніпро, Донецьке шосе, 124-а, 
          - будівель та споруд загальною площею 1 672 кв.м., розташованих за адресою: м.  Дніпро, Донецьке шосе, 124-б, 
          - будівель та споруд загальною площею 336.0 кв.м., розташованих за адресою: м.  Дніпро, Донецьке шосе, 124-г, 
          - будівель та споруд загальною площею 3 276,0 кв.м., розташованих за адресою: м.  Дніпро, вул.Березинська,23-а.
13.          На продане на аукціоні вищезгадане майно з переможцем аукціону ТОВ "Галаксітрейд" укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу банкрута в провадженні у справі про банкрутство від 23.09.2019.

Подання заяви про визнання договорів недійсними
14.          18.09.2019 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява (позовна заява) Приватного підприємства "АНСІ" (далі - ПП "АНСІ") до ліквідатора ТОВ "ВКФ "ЯНА ІІ", ТОВ "ВААЛ" та К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД про визнання недійсним наступних договорів:
          - договору іпотеки від 07.06.2017, який укладений між ТОВ "ВААЛ" та ТОВ "ВКФ "ЯНА II" в забезпечення виконання вимог договору позики за реєстровим №1945, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського округу Вдовіною Л.Л.
          - договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 08.06.2017, який укладений між ТОВ "ВААЛ" та ТОВ "ВКФ "ЯНА II", відповідно до умов якого ТОВ "ВААЛ", як іпотекодавець, передає, а ТОВ "ВКФ "ЯНА II", як Іпотекодержатель, приймає у власність належне іпотекодавцю на праві власності нерухоме майно в рахунок виконання ТОВ "ВААЛ" зобов`язань перед ТОВ "ВКФ "НА II" за договором позики, та який посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського округу Вдовіною  Л.Л. та зареєстрований в реєстрі 08.06.2017 за №1955.
          - договору іпотеки від 08.06.2017, який укладений між ТОВ "ВКФ "ЯНА II" та компанією К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД, посвідчений нотаріусом Дніпровського міського округу Вдовіною Л.Л. за реєстровим №1967.
15.          ПП "АНСІ" стверджує, що є правомірним власником нерухомого майна, яке входить до складу предмета оскаржуваних правочинів, а саме: ринку, загальною площею 224,7 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ №954387 від 23.06.2008, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, буд. 124д; будівлі та споруди, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ №997552 від 31.07.2013, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, буд. 124а;    будівлі та споруди по вул. Березинська, 23А, м. Дніпро, на підставі декларації про готовність 2011 року №ДП 14211023261.
16.          Позивач вказує, що на належне йому майно на підставі заочного рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 25.05.2017 у справі №  202/3190/17 набуло право власності ТОВ "ВААЛ". В подальшому рішення суду було скасовано постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.08.2018, справа направлена для розгляду за встановленою підсудністю до Амур-Нижньодніпровського суду міста Дніпропетровська, розгляд справи триває. Між тим, ТОВ "ВААЛ" вчинило дії щодо розпорядження вказаним майном, уклавши з ТОВ "ВКФ "ЯНА II" оспорювані договір іпотеки від 07.06.2017 та договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 08.06.2017. Позивач вважає, що зазначені в позовній заяві договори є недійсними, оскільки належне позивачу майно вибуло з власності ПП "АНСІ" поза його волею; підстава набуття ТОВ "ВААЛ" права власності на майно, відпала. Позивач також стверджує, що спірні договори є протиправними та такими, що порушують його права власника, підлягають визнанню недійсними в силу їх удаваності, оскільки вони укладені з метою приховання та ускладнення процесу оскарження переходу права власності на майно, яким ТОВ "ВААЛ" першочергово протиправно заволоділо, а сторони цих правочинів намагались приховати інші правочини, зокрема, договір купівлі-продажу.
17.          Позивач також посилався на наявність кримінального провадження за номером 42016042630000150 щодо незаконного заволодіння майном позивача, а також на наявність цивільної справи № 175/3613/17 за позовом ПП "АНСІ" до ОСОБА_3, державного реєстратора Дібровської сільської ради Синельниківського району Сухляк Т.Г., Компанія "К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД", треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛМАЗ ЛІМІТЕД 2017", ОСОБА_4, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Виноградова В.Ю. про витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна, яке, в тому числі знаходиться за адресами: м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, буд. 124а , вул. Донецьке шосе, буд. 124д.
18.          Позивач стверджує, що  жодна земельна ділянка, на якій розташоване нерухоме майно, яке стало предметом іпотеки, не належала та не належить особі, яка стала власником цього майна. 
19.          Окремо, позивач наголошує на недотриманні положень статті 35 Закону України "Про іпотеку" та укладенні договору про задоволення вимог іпотекодержателя на наступний день після укладення договору іпотеки.  

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
20.          23.06.2020 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі №  904/1710/19 у задоволенні заяви (позовної заяви) ПП "АНСІ" про визнання недійсними договорів відмовлено.
21.          Суд першої інстанції дійшов висновку, що  спірні договори містять усі загальні ознаки та істотні умови, притаманні договорам іпотеки, відповідають вимогам чинного законодавства України, а відтак, передача нерухомого майна за договором про задоволення вимог іпотекодержателя є правомірною.
22.          Доводи представника ПП "АНСІ" стосовно того, що сторони оскаржуваних правочинів намагались приховати інші правочини, зокрема, купівлі-продажу, суд визнав необґрунтованими та недоведеними та вказав, що з їх змісту не вбачається ознак спрямованості волі їх сторін на укладення договорів купівлі-продажу.
23.          Окрім того, суд першої інстанції вказав, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 23.06.2008 ПП "АНСІ" є власником ринку, у т.ч. торгівельний павільйон літ. А-1, загальною площею 224,7 кв.м, ґанки літ. а1, а2 по Донецькому шосе 124д у м. Дніпропетровськ. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.07.2013 за ПП "АНСІ" зареєстровано гараж, стоянка літ. Г-1, загальною площею 124,1 кв.м., складські приміщення літ. Д-1, загальною площею 90,4 кв.м., вхід у підвал літ. д1, ґанок літ. д2, КІШ літ. Ж, огорожа №9-12, ворота №13-20, підпірна стінка №21, огорожа №22, хвіртка №23, мостіння І по Донецькому шосе 124а у м. Дніпропетровськ. Водночас, об`єкти нерухомого майна з наведеними характеристиками є іншими ніж ті, що є предметом оскаржуваних правочинів. 
24.          Місцевий господарський суд вказав, що надані ПП "АНСІ" документи стосовно об`єктів за адресою: вул. Березинська, 23 А у м. Дніпро, а саме: Декларація про готовність об`єкта до експлуатації 2011 та технічний паспорт громадського будинку торговельно-сервісного центру від 13.01.2016 не є правовстановлюючими документами, а є лише документами, які надаються для проведення державної реєстрації прав власності на об`єкт незавершеного будівництва відповідно до вимог статті 271 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, позивачем не надано належних доказів в підтвердження того, що він є власником об`єктів нерухомого майна, які є предметом оскаржуваних правочинів, що свідчить про відсутність його порушеного права чи інтересу у розумінні частини третьої статті 215 Цивільного кодексу України при зверненні з відповідною позовною заявою до господарського суду.
25.          Посилання позивача на наявність кримінального провадження №42016042630000150 щодо рейдерського захоплення спірного майна суд відхилив та зазначив, що на час вирішення судом даного спору за вищезазначеним кримінальним провадженням досі ведеться досудове розслідування, а судові рішення, які б встановлювали факти, на які посилається ПП "АНСІ" відсутні. 
26.          Окрім того, суд першої інстанції вказав, що земельні ділянки, на які посилається ПП "АНСІ" не є предметом оскаржуваних правочинів, а лише ідентифікують місце знаходження нерухомого майна. До того ж, перебування земельних ділянок в оренді не впливає та не може обмежувати права власника нерухомого майна щодо вільного володіння, користування та розпорядження своєю власністю в порядку статті 319 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
27.          23.12.2020 постановою Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПП "АНСІ" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 у справі № 904/1710/19  залишено без змін.
28.          Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що під час розгляду поданої заяви у суді першої інстанції, так і під час розгляду апеляційної скарги позивачем не доведено та не надано належних доказів на підтвердження його обґрунтувань щодо підстав недійсності спірних правочинів, а наявні у справі докази підтверджують, що сторонами оспорюваних позивачем правочинів дотримано вимоги норм права.
29.          Додатково суд апеляційної інстанції зауважив, що позивач невірно обрав спосіб захисту свого порушеного права власника. Ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулася до суду, відповідно до вимог законодавства.   Судом апеляційної інстанції встановлено, що фактично на час звернення позивача до суду з заявою про визнання правочинів недійсними, власником майна, про право на яке зазначає ПП "АНСІ", є ТОВ "Галаксітрейд". В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває справа №175/3613/17 за позовом ПП "АНСІ" про витребування майна, яке є предметом оспорюваних у даній справі договорів. Зазначене, на думку апеляційного господарського суду, додатково підтверджує, що ефективний спосіб захисту прав позивача має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення його прав, що в даному випадку апелянтом не дотримано.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
30.          13.01.2021 ПП "АНСІ" подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2020 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 у справі №  904/1710/19 в частині відмови у задоволенні заяви (позовної заяви) ПП "АНСІ" про визнання недійсним договорів, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
31.          ПП "АНСІ" вважає, що суди попередніх інстанцій припустилися грубих процесуальних порушень, оцінюючи докази по справі; не забезпечили ані належного повідомлення сторони правочину - Компанії К.У.К ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД, ані участь його повноважних представників в судовому процесі. Водночас, суди обох інстанції фактично зазначають про не спростовану заявником (ПП "АНСІ") презумпцію оскаржуваних правочинів, встановлюють факт відповідності дій сторін правочину їх внутрішній волі, встановлюють реальність правочинів, при цьому не забезпечивши явки самих сторін, чим порушили принципи змагальності, рівності та диспозитивності судового процесу.
32.          Скаржник вважає, що договір позики, договір іпотеки, договір задоволення вимог іпотекодержателя, укладені між ТОВ "ВКФ "ЯНА II" та ТОВ "ВААЛ", були укладені з метою приховання та ускладнення процесу оскарження переходу права власності на майно, яким ТОВ "ВААЛ" заволоділо протиправно. Скаржник посилається, зокрема,  на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.08.2018 у справі №  202/3190/17, якою скасовано заочне рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 25.05.2017 (про визнання права власності на спірне майно за ТОВ "ВААЛ"); на кримінальне провадження щодо незаконного заволодіння ТОВ "ВААЛ" належного скаржнику майна, провадження у цивільній справі (№175/3613/17) щодо витребування позивачем спірного майна, неналежність земельної ділянки, на якій розташоване спірне майно особі, яка стала власником цього майна, 
33.          Скаржник стверджує, що вищевказаним доводам ПП "АНСІ" суди першої та другої інстанції оцінки не надали, у оскаржуваних судових рішеннях взагалі відсутні посилання на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області у цивільній справі № 202/3190/17, якою скасовано правовстановлюючий документ - заочне рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська на підставі якого ТОВ "ВААЛ" набуло право власності на нерухоме майно та здійснило державну реєстрацію прав, право власності на яке, у подальшому, за оскаржуваними договорами іпотеки перереєстровано послідовно на відповідачів у справі.
34.          ПП "АНСІ" стверджує, що судами обох інстанцій не взято до уваги також положення статті 35 Закону України "Про іпотеку", яка імперативно встановлює "момент" за яким прямо передбачено право іпотекодержателя прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, а саме надсилання повідомлення про порушення основного зобов`язання. Відповідачами такі повідомлення не надсилались, адже всі договори укладені протягом 2 календарних днів.
35.          Скаржник вважає помилковим посилання суду першої інстанції, що земельні ділянки ідентифікують місцезнаходження нерухомого майна, оскільки кадастровий номер земельної ділянки це - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. І саме реєстрація прав користування на земельні ділянки за іншими особами відмінними від ТОВ "ВААЛ" у сукупності підтверджують право користування за цими особами та відповідно до наданих доказів у справі відсутність правовідносин між користувачами земельних ділянок та ТОВ "ВААЛ".
36.          Додатково скаржник посилається на наявне судове провадження у кримінальній справі № 201/7413/19 відносно ОСОБА_1 (після зміни прізвища - ОСОБА_2).
37.          ПП "АНСІ" доводить, що доводи з яких виходив суд другої інстанції при відхиленні апеляційної скарги зводяться до неправильного способу захисту обраного позивачем при зверненні до суду із позовом. Скаржник вважає, що із такими висновками погодитись неможливо враховуючи правову позиції сформовану Великою Палатою Верховного суду у справі № 916/1608/18  щодо віндикаційного позову. Водночас, на думку скаржника, такий спосіб захисту не може бути застосований, якщо право на об`єкт нерухомості ні за ким не зареєстроване, а позивач не може зареєструвати своє право на об`єкт нерухомості, бо не здатний беззаперечно підтвердити своє право власності на об`єкт нерухомості належними правовстановлюючими документами. ПП "АНСІ" володіє об`єктом, що розташований за адресою вул. Березинська, 23А у місті Дніпрі на підставі Декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 25.01.2011 за № ДП 14211023261.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу
38.          16.04.2021 та 12.05.2021 від ліквідатора ТОВ "ВКФ "ЯНА ІІ" арбітражного керуючого Литвина Р.О. до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він просить Суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а прийняті у справі ухвалу та постанову судів попередніх інстанцій залишити без змін. 
39. Ліквідатор вважає, що скаржником належними доказами не доведено підстав недійсності спірних правочинів.  Посилання скаржника на постанову Апеляційного суду дніпропетровської області від 22.08.2018 у справі № 202/3190/17 (якою скасовано рішення суду про визнання права власності на спірне майно за ТОВ "ВААЛ") ліквідатор вважає безпідставними, оскільки вказаною постанову спір не вирішено по суті, а направлено справу на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю. 
40. Також ліквідатор вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що земельні ділянки, на які посилається ПП "АНСІ" не є предметом оскаржуваних правочинів, вони лише ідентифікують місце знаходження нерухомого майна, а перебування земельних ділянок в оренді не впливає та не може обмежувати права власника нерухомого майна.
41.          Крім того, ліквідатор стверджує, що об`єкти нерухомості, на які посилається скаржник є відмінними від тих, що є предметом оскаржуваних правочинів, що також свідчить про необґрунтованість позовних вимог. Окрім того, надані ПП "АНСІ" документи стосовно об`єктів, за адресою м. Дніпро, вул. Березинська, 23-А, а саме Декларація про готовність об`єкта до експлуатації та технічний паспорт не є правовстановлюючими документами, що свідчить про відсутність порушеного права позивача. 
42. Посилання скаржника на кримінальне провадження стосовно ОСОБА_1 ліквідатор вважає безпідставним з огляду на незавершеність досудового розслідування та відсутність судових рішень, які б встановлювали факти про які стверджує позивач. 
43.          Додатково ліквідатор вважає правомірними висновки суду апеляційної інстанції про те, що позивачем невірно обрано належний спосіб захисту порушеного права, натомість питання правомірності набуття ТОВ "ВААЛ" права власності на спірне майно розглядається в межах цивільної справи № 202/3190/17, а позовні вимоги ПП "АНСІ" про витребування спірного майна - в межах справи №  175/3613/17.  
44.          Окремо ліквідатор ТОВ "ВКФ "ЯНА ІІ" стверджує про відсутність порушення процесуального права щодо неналежного повідомлення К.У.К. Проперті Менеджмент ЛТД про розгляд справи, враховуючи положення пункту 5 частини першої статті 310 Господарського процесуального кодексу України та вказує, що дана юридична особа є учасником справи про банкрутство ТОВ "ВКФ "ЯНА ІІ" та не оскаржує рішення судів попередніх інстанцій. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ           
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
45.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
46.          Щодо тверджень ПП "АНСІ" про те, що суди попередніх інстанцій порушили норми процесуального права  та не забезпечили ані належного повідомлення Компанії К.У.К ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД, ані участь його повноважних представників в судовому процесі, Верховний Суд відзначає таке.
47.          Відповідно до пункту 5 частини першої статті 310 Господарського процесуального кодексу України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.
48.          Отже, зі змісту наведеної норми вбачається, що безумовною підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд є її розгляд за відсутності будь-кого з учасників за умови не повідомлення його належним чином про дату, час і місце судового засідання.
49.          Між тим, таке процесуальне порушення, як розгляд справи за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, є підставою для скасування судового рішення (рішень), якщо воно стосується того учасника справи, який подав та обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 14.07.2020 у справі № 910/8387/19. 
50.          Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржник не наділений правом вирішувати чи вважає Компанія К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД її право на належне повідомлення про дату, час і місце судового засідання у судах попередніх інстанцій порушеним та вимагати скасування оскаржуваних рішень з передачею справи на новий розгляд з підстав неповідомлення про розгляд справи судом іншого учасника, який касаційну скаргу не подавав і не обґрунтовує порушення своїх прав у цій справі такою підставою, у зв`язку з чим Суд відхиляє зазначені доводи касаційної скарги. 
51.          Предметом касаційного перегляду у цій справі стало питання недійсності договорів іпотеки та договору про задоволення вимог іпотекодержателя з тих мотивів, що позивач, який не є стороною спірних правочинів, стверджує, що є власником нерухомого майна, яке входить до складу спірних правочинів, а самі договори підлягають визнанню недійсними в силу їх удаваності, оскільки вони укладені з метою приховання та ускладнення процесу оскарження переходу права власності на майно, яким ТОВ "ВААЛ" протиправно заволоділо, а сторони цих правочинів намагались приховати інші правочини, зокрема, договір купівлі-продажу.  
52.          Відповідно до частин першої, третьої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
53.          Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені у статті 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх і непрацездатних дітей.
54. Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
55. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
56.          Відповідно до статті 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.
57.          Для вчинення удаваного правочину необхідна спільна мета двох сторін приховати інший правочин, який бажають вчинити обидві сторони та настання відповідних результатів. Таким чином, обов`язковою ознакою удаваного правочину є фактичне встановлення між сторонами правочину інших правовідносин ніж ті, щодо яких його було оформлено.
58. За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.
59.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що 07.06.2017 між ТОВ "ВААЛ" (іпотекодавець) та ТОВ "ВКФ "ЯНА ІІ" (іпотекодержатель) з метою забезпечення виконання вимог договору позики укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого іпотекодавець передає в іпотеку ТОВ "ВКФ ЯНА II" нерухоме майно, визначене у розділі 1 Договору "Предмет договору". В подальшому, 08.06.2017 між ТОВ "ВААЛ" та ТОВ "ВКФ ЯНА II" укладено Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до умов якого ТОВ    "ВААЛ", як іпотекодавець, передає, а ТОВ "ВКФ ЯНА II", як іпотекодержатель, приймає у власність належне іпотекодавцю на праві власності вищенаведене нерухоме майно в рахунок виконання ТОВ "ВААЛ" зобов`язань перед ТОВ "ВКФ ЯНА II" за Договором позики. В подальшому, також 08.06.2017 між ТОВ "ВКФ ЯНА II" та Компанією К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД укладено договір іпотеки, посвідчений 08.06.2017, відповідно до п. 1.2. якого іпотека є засобом забезпечення повернення іпотекодавцем (ТОВ "ВКФ ЯНА II") іпотекодержателю (Компанії К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД) грошових коштів у сумі 4 000 000 грн згідно з Договором позики, укладеного між Компанією К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД та ТОВ "ВКФ ЯНА II" 08.06.2017.
60.          Оцінивши спірні правочини, суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що оскаржувані договори іпотеки укладено в забезпечення виконання зобов`язань, що виникли за договорами позики; на момент вчинення оскаржуваних правочинів за кожним з іпотекодавцем було зареєстровано право приватної власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які містяться в матеріалах справи; оскаржувані договори іпотеки містять всі істотні умови, передбачені статтею 18 Закону України "Про іпотеку", зокрема: відомості про сторони, зміст та розмір основного зобов`язання - договори позики у розмірі 4 000 000 грн, описано предмет іпотеки - детальний опис нерухомого майна з реєстраційними даними, у тому числі кадастровими номерами земельних ділянок, на яких воно розміщено, визначено відсутність заставної. 
61.          Таким чином, колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про відповідність спірних договорів іпотеки вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про іпотеку". Враховуючи відповідність договорів іпотеки вимогам законодавства, суди дійшли висновку про правомірність також договору про задоволення вимог іпотекодержателя, а доводи позивача, що сторони оскаржуваних правочинів намагались приховати інші правочини, зокрема, купівлі-продажу, є необґрунтованими та недоведеними, з огляду на що відсутні підстави для визнання таких правочинів недійсними.
62.          Доводи касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки тому, що скаржник є власником майна, яке було предметом оспорюваних договорів та належне скаржнику майно незаконно вибуло з його володіння, з приводу чого порушено кримінальне провадження, а рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2017 у справі №202/3190/17, на підставі якого ТОВ "ВААЛ" набуло право власності було скасовано судом апеляційної інстанції, реєстрація права користування земельними ділянками за іншими особами, ніж ТОВ "ВААЛ", Верховний Суд, відхиляє та погоджується із висновком апеляційного господарського суду про те, що зазначені обставини в сукупності свідчать про те, що позивачем невірно обрано спосіб захисту свого порушеного права.
63.          З цього приводу, Верховний Суд зауважує таке.
64.          Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
65. Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
66. Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
67. Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.
68. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
69. Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.
70.          Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, необхідно виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 923/364/19 та від 16.06.2020 у справі №  904/1221/19.
71.          Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №  338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №  569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17).
72.          Колегія суддів касаційної інстанції також звертає увагу на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 29.09.2020 у справі №  378/596/16-ц, відповідно до якої неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.
73.          У даній справі позовні вимоги ПП "АНСІ" фактично спрямовані на захист права власності позивача. 
74.          Верховний Суд відмічає, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Близькі за змістом висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, 21.08.2019 у справі №  911/3681/17, від 15.10.2019 у справі № 911/2034/16, від 16.06.2020 у справі №  372/266/15-ц.
75.          Крім того, в постанові від 19.05.2020 у справі №916/1608/18 Велика Палати Верховного Суду дійшла висновку, що однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою.
76.          Щодо доводів скаржника, що такий спосіб захисту, як віндикаційний позов, не може бути застосований, оскільки позивач не може зареєструвати своє право на об`єкт нерухомості, бо не здатний беззаперечно підтвердити своє право власності на об`єкт нерухомості належними правовстановлюючими документами, оскільки ПП "АНСІ" володіє об`єктом, що розташований за адресою вул. Березинська, 23А у місті Дніпрі на підставі Декларації про готовність об`єкта до експлуатації Суд відзначає таке.
77.          Статтею 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
78.          Наведені положення закону надають особі право захищати порушене цивільне право, зокрема право власності, але за умов набуття такого права у законний спосіб.
79.          За змістом частини першої статті 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
80.          Крім того, колегія суддів звертає увагу на висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в пункті 83 постанови від 19.05.2020 у справі №916/1608/18:  "Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що це правило за аналогією закону має застосовуватися не тільки у випадках, коли власник втратив документ, який засвідчує його право власності, а й у випадках, коли наявні в нього документи не дають змоги беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно (зокрема тоді, коли з документа вбачається право власності особи, але не випливає однозначно, що майно є саме нерухомістю), але лише за умови, що право на майно не зареєстроване за іншою особою. Якщо така реєстрація здійснена, то належним способом захисту, як зазначено вище, є віндикаційний позов, а не позов про визнання права власності."
81.          Отже, стверджуючи, що оспорюваними правочинами порушено право позивача на об`єкти нерухомого майна, які, як стверджує позивач, фактично належать йому, позивачу слід першочергово належними та допустимими доказами довести наявність та правомірність свого права власності на такі об`єкти та обрати належний та ефективний спосіб захисту свого права, а також визначити коло осіб, до яких буде спрямована вимога. 
82.          Враховуючи викладене, Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позовних вимог ПП "АНСІ" про визнання недійсними договорів та не вбачає порушення судами норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права при прийнятті оскаржуваних судових актів. Верховний Суд дійшов висновку, що доводи, наведені в касаційній скарзі не знайшли свого підтвердження, у зв`язку чим Суд відмовляє в її задоволенні та залишає без змін раніше ухвалені судові рішення. 
83.          Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

Б. Висновки щодо застосування норми права
84.          Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

В. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
85.          Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що ухвала та постанова у справі прийняті з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, із дотриманням норм матеріального та процесуального права.
86.          Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга ПП "АНСІ" підлягає залишенню без задоволення, а прийняті у справі Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2020 та ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 - залишенню без змін.

Г. Розподіл судових витрат
87.          У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308,  статтею 309,   315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1.          Касаційну скаргу Приватного підприємства "АНСІ" за вх. № 820/2021 залишити без задоволення.
2.          Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2020 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 у справі №  904/1710/19  залишити без змін. 
3.          Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 В. Пєсков

Судді                                                                                                    О. Банасько

                                                                                                    В. Погребняк