Ухвала
 
19 травня 2021 року
м. Київ
справа № 209/2394/19
провадження № 61-7071 ск21 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі судді Шендрика К. Л. від 18 листопада 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду у складі колегії суддів: Петешенкової М. Ю., Городничої В. С., Лаченкової О. В., від 07 квітня 2021 року за заявою ОСОБА_3  про забезпечення позову у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Геращенко Ганна Валеріївна, ОСОБА_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Геращенко Ганна Валеріївна, про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні власністю,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просила забезпечити її зустрічний позов шляхом покладення на ОСОБА_2 та ОСОБА_1 обов`язку зберігати автомобіль марки OPEL VEKTRA, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , на території міста Кам`янське в належному стані, не гіршому, ніж на час відкриття спадщини; повідомити про місце його зберігання; дати можливість контролювати умови зберігання; заборонити експлуатацію цього автомобіля, а також вчинення будь-яких інших дій, наслідком яких є погіршення стану цього транспортного засобу. 
В обгрунтування заяви посилалась на те, що спір виник між сторонами з приводу спадкового майна її сина, а саме автомобіля, тому користування транспортним засобом ОСОБА_2 , який не є учасником справи, може призвести до пошкодження автомобіля та погіршення його стану, оскільки є очевидним, що експлуатація автомобіля призводить до зменшення ресурсу його двигуна та складових частин. 
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 листопада 2020 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року, заяву               ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено експлуатаціюавтомобіля марки OPEL VEKTRA, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 . В іншій частині заяви відмовлено.
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 24 квітня 2021 року,             ОСОБА_1 та ОСОБА_2  просять скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.
Касаційна скарга мотивована тим, що заявником не надано доказів на підтвердження наявності реальної загрози невиконання або ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про її необгрунтованість, з огляду на таке.
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. Вказане правило застосовується судом касаційної інстанції і при оскарженні постанови суду апеляційної інстанції, яка прийнята за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. 
Позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (пункт 2 частини першої, частина 3 статті 150 ЦПК України). 
З касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що предметом зустрічного позову у цій справі є визнання права власності на спірний автомобіль та усунення перешкод у його користуванні.
Встановивши, що між сторонами існує спір щодо рухомого майна - автомобіля марки OPEL VEKTRA, 2006 року випуску, суди дійшли вірного висновку про необхідність забезпечення виконання ймовірного судового рішення шляхом заборони експлуатації вказаного автомобіля, оскільки невжиття заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення у випадку задоволення позову при невжитті таких заходів, які спрямовані на нівелювання ризиків, пов`язаних із вчиненням дій, що можуть вплинути на цілісність і схоронність такого майна. 
Указане відповідає роз`ясненням, наданим судам у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до якого, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При вирішенні питання про забезпечення позову суди попередніх інстанцій здійснили оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності заборони експлуатації спірного автомобіля і дійшли вірного висновку про обґрунтованість і співмірність вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між цим заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.
Твердження заявника про те, що висновки судів в оскаржуваних судових рішеннях суперечать практиці Верховного Суду, викладеній у постановах             від 06 лютого 2020 року у справі № 9901/241/19, від 25 вересня 2019 року у справі № 320/3560/18, від 21 листопада 2018 року у справі № 752/6255/18 є необґрунтованими, оскільки у наведених заявником постановах Верховного Суду та оскаржуваних судових рішеннях встановлено різні фактичні обставини.
Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки ґрунтуються на незгоді з фактичними обставинами, встановленими судами першої та апеляційної інстанцій, зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга, подана на ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, якими вирішено лише процесуальне питання, є необґрунтованою. Правильне застосовування норм статей 149-150 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення,розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовної практики, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судових рішень.
Керуючись частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 листопада 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року за заявою  ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Геращенко Ганна Валеріївна, ОСОБА_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Геращенко Ганна Валеріївна, про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні власністю.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникам.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                            О. В. Білоконь
О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара