КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 № 33/824/2125/2021                                                                                                          Суддя в 1-й інстанції: Марчук О.Л.
 ЄУН:379/179/21
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
17 травня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою захисника Божка М.І. на постанову Таращанського районного суду Київської області від 16 березня 2021 року - 
 
в с т а н о в и л а:
 
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.
Поряд з цим з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.
 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 13.02.2021 о 21 год. 03 хв. на а/д с. Лука  -         м. Богуслав Київської області керував транспортним засобом «Daewoo Lanos 1.5» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук та почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. 
 
В апеляційній скарзі захисник Божок М.І. просить постанову Таращанського районного суду Київської області від 16 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм процесуального права, а провадження по справі закрити.
Вважає, що судом порушено право ОСОБА_1 на захист та справедливий судовий розгляд, оскільки справу розглянуто за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Звертає увагу, що пояснення свідків не можуть бути покладені в основу рішення, оскільки вони причетні до вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 125 КК України, а їх пояснення є спробою уникнути відповідальності. 
            На думку апелянта, відеозапис в матеріалах справи не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а виявлені в нього ознаки сп`яніння спричинені не алкоголем, а побиттям його свідками, після чого він проходив лікування в закладі охорони здоров`я.
            Крім того, в матеріалах справи відсутнє обов`язкове письмове направлення до закладу охорони здоров`я. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та адвоката Божка М.І., перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приписи ст. 278 КУпАП передбачають, що суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. 
Як убачається з матеріалів справи, суд при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним.
Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР № 437546 від 13.02.2021, в якому встановлені ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку; відеозаписом з місця події. 
Зокрема, свідки зазначили, що 18.03.2021 на автодорозі с. Лука - м. Богуслав побачили, як автомобіль «Daewoo Lanos 1.5» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 з`їхав з дороги в глибокий сніг, тому вони зупинились, щоб допомогти та помітили у           ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, про що заявили в поліцію та затримали ОСОБА_1 до приїзду патрульних.
З урахуванням того, що підстав не довіряти поясненням свідків суд не вбачає, необхідність у їхньому виклику в судове засідання, як про те просить сторона захисту, відсутня.
Наведена обставина і те, що ОСОБА_1 ніколи не вказував про існування іншої особи, яка знаходилась за кермом його автомобіля, що також підтверджується даними відеозапису (а.с. 1), свідчить про безпідставність доводу апеляційної скарги про те, що за кермом  ОСОБА_1 не перебував, а автомобілем керував хтось інший.
Довід апеляційної скарги про упередженість показань свідків через їх причетність до побиття ОСОБА_1 та вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України, належним чином не підтверджений, оскільки з наданої захисником копії Витягу з ЄРДР від 15.02.2021 не можна зробити висновок про причетність свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до кримінального правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою складено протокол відносно ОСОБА_1 , передбачено адміністративну відповідальність не лише особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а також особи, яка керує транспортним засобом та відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, однак ОСОБА_1 від проходження такого огляду на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, і доказів протилежного суду апеляційної інстанції не надано.
При цьому, у випадку відмови проходити огляд на місці  та згоди особи на проходження огляду в закладі охорони здоров`я, письмове направлення на огляд з метою встановлення стану сп`яніння передається безпосередньо лікарю закладу охорони здоров`я, а не особі, яка підлягає огляду, однак в даному випадку ОСОБА_1 відмовився і від такого огляду, що само по собі виключає наявність письмового направлення до закладу охорони здоров`я.
Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Отже, судом першої інстанції здійснено повний та всебічний розгляд справи і порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування даного рішення апеляційним судом не встановлено, а тому постанова Таращанського районного суду Київської області від 16 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга щодо її скасування - без задоволення.        
 
Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду, -
 
                                                   ПОСТАНОВИЛА:
 
Апеляційну скаргу захисника Божка М.І. залишити без задоволення, а постанову Таращанського районного суду Київської області від 16 березня 2021 рокущодо  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без зміни. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             Юденко Т.М.