Справа № 297/1908/20

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
        13 квітня 2021 року м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі: 

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.
суддів: Джуги С.Д., Кожух О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» на ухвалу Берегівського районного суду від 24 вересня 2020 року, головуючий суддя Михайлишин В.М., у справі за заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 13773,90 гривень, 
ВСТАНОВИВ:

 У вересні 2020 року ТОВ «Закарпатгаз Збут» звернулося у суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий газ у сумі 13773,90 гривень.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2020 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Закарпатгаз Збут».

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ТОВ «Закарпатгаз Збут» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновок суду першої інстанції про ненадання належно оформленої копії договору за яким пред`явлено вимогу про стягнення з боржника заборгованості, є безпідставними, оскільки, при поданні заяви про видачу судового наказу було долучено копії типового договору постачання природного газу із побутовим споживачем, до якого боржник ОСОБА_1 приєднався шляхом фактичного споживання природного газу та оплатою виставлених рахунків за спожитий природній газ. 
Відзиву на апеляційну скаргу не подано.
       Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у видачі судового наказу суд першої інстанції виходив з того, що заява подана з порушеннями вимог п.3 та п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, а саме:
- до заяви про видачу судового наказу взагалі не долучено копії заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам.
- долучена копія витягу із газети «Новини Закарпаття» є нечитабельною, що унеможливлює зробити правильний висновок щодо повідомлення споживача про умови договору постачання природного газу побутовим споживачам, на які посилається позивач.
- долучена до заяви про видачу судового наказу виписка нарахування та розрахунку заборгованості ОСОБА_1 не містить чіткого періоду, а саме частково не зрозуміло за який період нарахована сума боргу.
- у виписці про заборгованість за спожитий газ не міститься інформація про посаду особи, яка здійснила нарахування та облік боргу і відсутній її підпис.
З такими висновками суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд.
Згідно ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.
Стаття 163 ЦПК України містить вимоги, щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу.
14.09.2020 ТОВ «Закарпатгаз Збут» подало до Берегівського районного суду заяву про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий газ у розмірі 13738,89 грн., інфляційні витрати – 0,00 грн., 3% річних – 35,01 грн.
Заяву вмотивовано тим, що ОСОБА_1 , яка є споживачем природного газу, не оплачувала належним чином стягувачу надані на підставі Типового договору послуги з постачання природного газу. У поданій заяві зазначено, що між стягувачем та ОСОБА_1 існують договірні відносини щодо надання послуги постачання природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496.
Як вбачається із матеріалів справи, обгрунтовуючи свої вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут" додало до заяви відповідні документи на підтвердження факту споживання природнього газу споживачем та наданя ОСОБА_1 послуги з постачання природного газу, а саме, до заяви про видачу судового наказу додано фінансовий стан (історію абонента), публікацію в газеті «Новини Закарпаття» №144 (4461) від 22.12.2015 року, копію вимоги про сплату заборгованості та копію фото лічильника.
Відмовляючи у видачі судового наказу суд першої інстанції не звернув уваги на те, що споживач ОСОБА_1 приєдналася до умов Типового договору шляхом фактичного споживання природнього газу та частковою оплатою виставленого рахунку за спожитий природний газ, а тому ненадання заяником копії заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам не є підставою для відмови у видачі судового наказу.
Апеляційний суд також звертає увагу на те, що Типовий договір постачання природного газу, який затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 є публічним та знаходиться в загальному доступі в мережі інтернет за посиланням https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/z1384-15#Text. При цьому, в даному випадку заявник у заяві в першу чергу посилається на наявність обов`язку боржника, який фактично користується послугами, сплатити за надані послуги споживання природнього газу, додаючи до заяви історію фінансового стану абонента ОСОБА_1 . 
Висновок суду щодо відсутності чіткого нарахування у виписці про заборгованість та відсутності інформації про особу, яка здійснила нарахування також є необґрунтованим, оскільки до заяви про видачу судового наказу додано фінансовий стан (історію розрахунку), в якій зазначено період та розмір нарахування, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка надала фінансовий стан на якій міститься печатка Виноградівського відділу реалізації товариства до якої відноситься місто Берегово і Берегівський район.
Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції вищевказані обставини та вимоги закону не взяв до уваги та дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
       За вказаних обставин, ухвала Берегівського районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2020 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
         Керуючись ст.ст. 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» задовольнити.

Ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2020 року скасувати.
Справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови суду складено 13 квітня 2021 року.

Головуючий 

Судді