Головуючий суду 1 інстанції - Кострицький В.В.   
Доповідач -Титов А.О.

Справа № 409/1770/20
Провадження № 22-ц/810/336/21

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2021 року  м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого  Кострицького В.В.,
суддів: Назарова М.В., Стахова Н.В. 
за участю секретаря судового засідання Сінько А.І.
учасники справи:
позивач  Кредитна спілка «Імперіал ЛТД»,
відповідач ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу
за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 25 лютого 2021 року, ухваленого у складі судді Титова А.О., у смт. Білокуракине, Луганської області 
за позовною заявою Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
07 жовтня 2020 року Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» звернулася до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 20.03.2013 року між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 162бк, згідно якого Позивач надав Відповідачу кредит у розмірі 500,00 грн.. Кредит було надано на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 12 фактичних місяця від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем. За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, згідно якого Відповідач зобов`язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 20.03.2014 року сума заборгованості за Кредитним договором становить 506,09 грн. яка складається із основної суми за кредитом у розмірі 329,84 грн та відсотків по кредиту у розмірі 176,25 грн. Окрім того, позивач просив стягнути із відповідача штраф, пеню інфляційні втрати за основною сумою та за відсотками за кредитним договорам згідно розрахунку.  

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 25 лютого 2021 року в позовних вимогах Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» відмовлено. 
Мотивуюче таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що на підставі наявних у матеріалах справи та досліджених судом письмових доказів, зважаючи, що обов`язок відповідача повернути отримані кредитні кошті кореспондується із обов`язком позивача попередньо надати такі кошти відповідачу, а  позивачем не доведено, що сума кредиту фактично була передана відповідачу,  що вказує на недоведеність факту надання кредиту на підставі заяви про надання кредиту (у вигляді кредитної лінії), суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають .

Доводи апеляційної скарги 
Не погоджуючись з таким рішенням суду КС «Імперіал ЛТД» звернулось з апеляційною скаргою в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити        нове рішення яким задовільнити позовні вимоги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що скаржник вважає, що вказане рішення є таким, що підлягає скасуванню за наступних обставин: скаржник звернувся до суду першої інстанції для захисту своїх майнових прав, до позовної заяви було надано усі документи, щодо укладення кредитного договору та його виконання.При цьому, ухвалою суду першої інстанції від 05.11.20 року було відкрито провадження по справі, за правилами спрощеного провадження. Позивач надав та був готовий надати необхідну інформацію, щодо предмету доказування. При цьому на думку скаржника, відповідач відзиву до суду не надав, що підтверджує наявність кредитних відносин та обґрунтованість позовних вимог. Подана позовна заява без додержання позивних вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України залишається без розгляду. В той же час, судом першої інстанції зазначена тільки одна підстава для відмови у задоволенні позовних вимог, а саме до матеріалів позовної заяви не було долучено копію касового ордеру про видачу коштів. Скаржник вважає, що недостатність інформації по справі (доказів) може бути визнаним судом, як недолік, або витребуваний судом для всебічного обґрунтування рішення, але ніяк не може бути підставою для відмови у відшкодуванні кредитних коштів. В даному випадку недоліків позовної заяви встановлено не було, додаткової інформації витребувано не було, відповідність наданих матеріалів вимогам ст. 175-177 ЦПК України перевірено і рішення про відмову у задоволенні позивних вимог не є законним, на думку скаржника. При цьому було порушено правило ч.4 ст.279 ЦПК, щодо строку розгляду справи за правилами спрощеного провадження. Ухвала про відкриття провадження датована 05.11.20 року, справу розглянуто 25.02.21 року. Як вважає скаржник, рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного законодавства, відповідно до ст. 2 ЦПК України вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, відповідно до ст.8 ЦПК України, а також правильно втлумачив ці норми. Висновки суду підлягають обґрунтуванню, мають містити посилання на закон, а в необхідних випадках на відповідні керівні постанови Пленумів ВС України. Судові рішення повинні відрізняти ясність і чіткість формулювань. Чіткість є вимогою, яка. відноситься до змісту рішення. Саме, на недотримання цих вимог в оскаржуваному рішенні скаржник вважає істотною підставою для його скасування.

Відзив на апеляційну скаргу 
Відзиву на апеляційну скаргу у встановлений ст. 360 ЦПК України не надходило, що не заважає розгляду справи.
Щодо явки сторін.
Сторони належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явились апелянт надав суду заяву відповідно до якої просив суд розглянути справу без участі представника позивача .

Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України  судове рішення  повинно ґрунтуватися на засадах  верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегією суддів встановлено, що в позовній заяві позивач стверджує, що ним належним чином виконані умови укладеного між сторонами договору і 20.03.2013 року сума кредиту була позивачем належним чином видана відповідачу.
З приводу таких доводів позивача, суд першої інстанції звернув увагу на те, що в пункті 2.4 Договору передбачено, що кредит надається Позичальнику (відповідачу) готівкою у касі Кредитодавця (позивача), або згідно заяви Позичальника, шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний Позичальником у заяві.
При цьому, в пункті 2.5 Договору сторонами обумовлено, що датою отримання кредиту вважається дата видачі Позичальнику (відповідачу) суми кредиту готівкою через касу Кредитодавця (позивача), а при безготівкових розрахунках – дата списання відповідної суми з рахунку Кредитодавця (позивача).
Позивачем суду не було надано доказів на підтвердження обставин та факту видачі відповідачу суми кредиту. 
Як вбачається з вищевикладених умов Договору, такими доказами могли б стати квитанція з підписом відповідача про отримання в касі позивача готівкових коштів, або заява відповідача на перерахування грошових коштів на обраний ним рахунок та документи на підтвердження списання суми кредиту з рахунку позивача на обраний відповідачем рахунок.
За викладених обставин, судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції, що позивачем в порушення положень статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, не надано доказів того, що сума кредиту, передбачена Договором, була видана відповідачу.
На час розгляду справи позивачем не було надано доказів щодо фактичного отримання відповідачем кредиту з яких суд мав би встановити який саме розмір грошових коштів було отримано позичальником.
Надані позивачем графіки платежів та розрахунок заборгованості за Договором не є належним та допустимими доказами фактичного виконання позивачем своїх обов`язків за Договором щодо надання відповідачу суми кредиту, оскільки за своїм змістом є калькуляцією, якою позивач обґрунтовує розмір своїх вимог.
Відповідно до частини 2, 4 та 8 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Матеріали справи не містять повідомлень від позивача про неможливість подання доказів у справі.
За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, суд звертає увагу на наступне.
Основними засадами цивільного судочинства, згідно з положеннями частини 3 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України є, серед інших, є диспозитивність та змагальність сторін. Зміст таких принципів викладено у пункті 3 частини 1 статті 129 Конституції України, відповідно до якого, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом частини 1 статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. В свою чергу, предметом доказування, згідно з положеннями частини 2 названої норми процесуального закону, є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Приписами частин 6 та 7 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України унормовано, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача щодо заявлених позовних вимог, не входить до кола підстав, визначеного статтею 82 Цивільного процесуального кодексу України, які звільняють позивача від доказування.
Колегія суддів не приймає до уваги надані позивачем до апеляційної скарги докази у вигляді копії видаткового касового ордеру від 20 березня 2013 року (а.с. 51), оскільки ці докази в порушення вимог частини другої статті 83 ЦПК України позивачем не були надані до суду разом із  позовною заявою, не зазначено про об`єктивні причини, з яких докази не були подані своєчасно, тобто не виконано належно вимоги частини четвертої та восьмої вказаної норми, враховуючи, що справу було розглянуто в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. 
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.259,367,374,375,382,384 ЦПК України, апеляційний суд-

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» залишити без задоволення.
Рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 25 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Дата складання повного тексту постанови – 08 червня 2021 року.

Головуючий

Судді: