ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 160/4443/20
адміністративне провадження № К/9901/31586/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В., Жука А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні як суд касаційної інстанції справу                           за позовом Державного підприємства «Смоли» до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам'янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про скасування арешту майна, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Державного підприємства «Смоли» на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року (колегія суддів у складі головуючого судді - Баранник Н.П., суддів: Прокопчук Т.С., Щербака А.А.)

I.          СУТЬ СПОРУ 
У квітні 2020 року Державне підприємство «Смоли» (далі - позивач, ДП «Смоли», підприємство) звернулось до суду із позовом до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам'янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - відповідач, Відділ державної виконавчої служби), в якому просило скасувати арешт нерухомого майна ДП «Смоли» і заборону його відчуження, накладені на підставі постанови від 22 червня 2018 року №45544512.
1.2.          В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що арешт на нерухоме майно підприємства накладено із порушенням вимог Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», оскільки позивач є державним підприємством і підпадає під дію мораторію. Окрім того, позивач вказав, що про спірний арешт дізнався випадково, зробивши запит на отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
2.          У Південному відділі державної виконавчої служби у місті Кам'янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження за АСВП №45544512, до складу якого входить 20 виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих документів на користь юридичних осіб та держави, а саме:
1)          наказ № 904/4253/17 від 06 грудня 2017 року, виданий Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з ДП "Смоли" на користь ТОВ "Схід Фінанс" заборгованість в розмірі 25453,78 доларів США грн., витрат зі сплати судового збору у розмірі 13 092,46 грн. за АСВП № 55911722;
2)          наказ № 904/488/19 від 04 листопада 2019 року, виданий Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з ДП "Смоли" на користь ТОВ "Схід Фінанс" заборгованість в розмірі 16279,66 доларів США грн. витрат зі сплати судового збору у розмірі 6 696,73 грн., витрат на оплату послуг адвоката 36 878,00 грн. за АСВП № 60740128;
3)          наказ № 904/488/19 від 04 листопада 2019 року, виданий Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з ДП "Смоли" на користь ТОВ "Схід Фінанс" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 000,00 грн. за АСВП № 60734107;
4)          наказ № 804/8460/17 від 04 лютого 2019 року, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ДП "Смоли" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованість в розмірі 947 753,18 грн. за АСВП № 59549871;
5)          наказ № 0440/6348/18 від 11 лютого 2019 року, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ДП "Смоли" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованість в розмірі 337 836,60 грн. за АСВП № 58424649;
6)          наказ № 804/4268/17 від 08 червня 2017 року, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ДП "Смоли" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованість в розмірі 535 236,63 грн. за АСВП № 57376557;
7)          наказ № 804/3413/17 від 28 серпня 2018 року, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ДП "Смоли" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованість в розмірі 266 575,87 грн. за АСВП № 57299520;
8)          наказ № 804/15267/14 від 28 квітня 2017 року, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ДП «Смоли» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованість в розмірі 444 263,33 грн. за АСВП № 56929616;
9)          наказ № 804/1433/13-а від 04 січня 2018 року, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ДП "Смоли" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованість в розмірі 1 821 845,76 грн. за АСВП № 56661564 залишок несплаченого боргу становить 1 008 000,00 грн.;
10)          наказ № 804/1366/18 від 18 квітня 2018 року, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ДП "Смоли" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованість в розмірі 742 389,87 грн. за АСВП № 56660640 залишок несплаченого боргу становить 665 939,87 грн.;
11)          наказ № 804/5814/17 від 18 квітня 2018 року, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ДП "Смоли" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованість в розмірі 263 499,44 грн. за АСВП № 56660420;
12)          наказ № 804/4966/17 від 24 квітня 2018 року, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ДП "Смоли" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованість в розмірі 265 672,48 грн. за АСВП № 56659384;
13)          наказ № 804/7185/17 від 08 лютого 2018 року, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ДП "Смоли" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованість в розмірі 373 501,81 грн. за АСВП № 56250841;
14)          наказ № 804/6600/17 від 08 лютого 2018 року, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ДП "Смоли" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованість в розмірі 263 647,13 грн. за АСВП № 56239557;
15)          наказ № 804/2664/17 від 07 вересня 2017 року, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ДП "Смоли" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованість в розмірі 1 868 082,23 грн. за АСВП № 54935407 залишок несплаченого боргу становить 1 556 735,19 грн.;
16)          наказ № 804/6354/16 від 10 травня 2017 року, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ДП "Смоли" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованість в розмірі 1 749 015,06 грн. за АСВП № 54076639 залишок несплаченого боргу становить 437 253,82 грн.;
17)          наказ № 804/6186/15 від 26 квітня 2016 року, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ДП "Смоли" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованість в розмірі 593 070,83 грн. за АСВП № 52131439 залишок несплаченого боргу становить 520 195,30 грн.;
18)          наказ № 804/10811/15 від 27 листопада 2015 року, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ДП "Смоли" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованість в розмірі 689 881,03 грн. за АСВП № 49628652 залишок несплаченого боргу становить 547 151,57 грн.;
19)          наказ № 904/4194/18 від 26 липня 2019 року, виданий Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з Державного підприємства "Смоли" на користь UAB "Interchemas" Joint-Stock-Company заборгованість в розмірі 25337 євро 07 центів основного боргу, 113 698,61 грн. пені, 27507,73 грн. 3% річних, 1 063,64 грн. витрат пов'язаних з вчиненням процесуальних дій, 446 євро 60 центів витрат по сплаті судового збору, за АСВП № 60037227;
20)          наказ № 904/4153/17 від 06 грудня 2017 року, виданий Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з ДП "Смоли" на користь ПАТ "Банк Альянс" заборгованість у розмірі 891 689 грн.
3.          Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, за підприємством - боржником зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме квартира за адресою: м. Кам'янське, пр. Аношкіна, 150-1; квартира за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпродзержинськ, вул. Ніоленка, буд.10/21, кв.60; комплекс, дитячий оздоровчий табір за адресою: АРК м. Євпаторія, смт. Заозерне, вул. Алея Дружби, 23.
4.          22 червня 2018 року державним виконавцем Наумовою І.В. на підставі статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, внесено запис №26752104 про арешт нерухомого майна до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.
5.          Не погодившись з реєстрацією арешту нерухомого майна та забороною його відчуження, позивач звернувся до суду.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
6.          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.
6.1.          Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Південного відділу Державної виконавчої служби у місті Кам'янське Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Наумової В.І. від 22 червня 2018 року ВП № 45544512 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
6.2.          У задоволенні решти позовної заяви - відмовлено.
7.           Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для скасування спірної постанови, оскільки позивач є державним унітарним підприємством, на яке поширюється дія мораторію відповідно до Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» і накладення відповідачем арешту на нерухоме майно позивача є протиправним і не забезпечить реального виконання рішення, що є обов'язковою умовою вчинення даної виконавчої дії. Окрім того, судом першої інстанції встановлено, що постанова про арешт майна боржника від 22 червня 2018 року позивачу не надходила.
8.          Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року рішення суду першої інстанції скасовано. Прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.
9.          Приймаючи оскаржуване рішення, суд апеляційної інстанції зазначив, що зведене виконавче провадження, де боржником є позивач, не закінчено, виконання виконавчих документів на користь стягувачів у цьому виконавчому провадженні триває, а тому накладення арешту на нерухоме майно боржника є обґрунтованим та не суперечить приписам чинного законодавства. Також колегією суддів наголошено, що майно ДП "Смоли" не передано на реалізацію, а державним виконавцем лише прийнято постанову про арешт майна боржника у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Арешт майна та заборона його відчуження не є тотожними поняттю примусова реалізація майна, а тому посилання на норми Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" в даному випадку безпідставні.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ (ЗАПЕРЕЧЕНЬ)
10.          Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся із касаційною скаргою до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, в якій просив скасувати оскаржуване судове рішення, залишивши в силі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року.
11.          Ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2020 року касаційне провадження за вказаною скаргою відкрито на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку).
12.          У касаційній скарзі вказано, що скаржник є державним унітарним підприємством, на яке поширюється дія Закону України від 29 листопада 2001 року N 2864-III «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» мораторію на примусове відчуження майна, що унеможливлює накладення арешту на його майно органами виконавчої служби. Арешт майна боржника є заходом примусового виконання рішення, що направлений на забезпечення його реального виконання, однак накладення арешту на майно скаржника жодним чином не забезпечить реального виконання рішень судів, адже звернути стягнення на це майно з метою задоволення за його рахунок вимог кредиторів неможливо. Окрім того, ДП «Смоли» на законодавчому рівні включений до переліку об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації, відповідно до приписів Закону України від 21 вересня 2006 року N 185-V «Про управління об'єктами державної власності» у відношенні нерухомого майна підприємства не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути відчуження такого майна.
13.          Скаржник вказав, що правова позиція у подібних правовідносинах закріплена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі №П/811/621/16 (касаційне провадження №К/9901/6731/18). Суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме - без врахування правового висновку Верховного Суду, викладеного у вказаній постанові.
14.          Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року без змін.

V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА 
15.          Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
16.          Відповідно до статті 2 Закону України від 2 червня 2016 року N 1404-VIII «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон N 1404-VIII) виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:
1) верховенства права;
2) обов'язковості виконання рішень;
3) законності;
4) диспозитивності;
5) справедливості, неупередженості та об'єктивності;
6) гласності та відкритості виконавчого провадження;
7) розумності строків виконавчого провадження;
8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;
9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
17.          Згідно з частиною першою статті 5 Закону N 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
18.          Частиною першою, пунктом 6 частини третьої статті 18 Закону N 1404-VIII визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
19.          Частинами першою, п'ятою статті 47 Закону N 1404-VIII передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.
20.          Відповідно до частини першої статті 56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
21.          Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 29 листопада 2001 року №2864-III «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» (в редакції, чинній на виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №2864) встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.
22.          За визначенням статті 2 Закону №2864 для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних капіталів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв'язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов'язань боржника з перерахування фондам загальнообов'язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011 року, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.
23.          Як зазначено у Преамбулі Закону № 2864 вказаний закон спрямований на забезпечення економічної безпеки держави, недопущення руйнування цілісних майнових комплексів державних підприємств, захисту інтересів держави під час реалізації майна господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків.
24.          Стаття 11 Закону України від 21 вересня 2006 року №185-V «Про управління об'єктами державної власності» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №185-V) встановлює обмеження щодо розпорядження об'єктами державної власності
25.          Згідно з частиною дев'ятою статті 11 Закону №185-V нерухоме майно об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації, не може бути відчужене, вилучене, передане до статутного капіталу господарських організацій і щодо такого майна не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути їх відчуження.

VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
26.          08 лютого 2020 року набув чинності Закон України від 15 січня 2020 року N460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон               N460-IX).
27.          Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону N 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності Законом N 460-ІХ.
28.          ДП «Смоли» подало до Верховного Суду касаційну скаргу у цій справі у листопаді 2020 року.
29.          Враховуючи дату подання касаційної скарги та вказані процесуальні норми, касаційний розгляд справи здійснюється в порядку, передбаченому КАС України в редакції, що діє на момент прийняття рішення судом касаційної інстанції.
30.          Частинами першою - третьою статті 341 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1,4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
31.          Враховуючи вимоги та обґрунтування касаційної скарги, перегляд оскаржуваного судового рішення буде здійснюватися Верховним Судом в межах касаційної скарги.
32.          Предметом спору у даній справі є накладення арешту та заборони відчуження державним виконавцем на нерухоме майно державного підприємства.
33.          Суд апеляційної інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, дійшов висновку, що накладення арешту та заборони відчуження не є тотожними поняттю «примусова реалізація майна», а тому посилання на норми Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» є безпідставними.
34.          Проте, колегія суддів Верховного Суду із вказаним висновком не погоджується з огляду на наступне.
35.          Верховний Суд зазначає, що накладення арешту на майно боржника є заходом примусового виконання рішення, направленим на забезпечення його реального виконання, при вжитті якого державний виконавець має діяти з повним дотриманням відповідної процедури, зокрема, з врахуванням того, що на певне майно згідно із законом не може бути накладено стягнення.
36.          Законом №2864 встановлено мораторій на примусове відчуження майна державних підприємств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків. При цьому вказана заборона поширюється також і на випадки відчуження майна, шляхом звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою.
37.          Як правильно встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, ДП «Смоли» є державним підприємством із 100-відсотковою часткою державного майна у його статутному фонді, належить до сфери управління Міністерства енергетики та захисту довкілля України, майно державного підприємства закріплюється за ним на праві господарського відання.
38.          Отже, на позивача поширюється дія встановленого статтею 1 Закону №2864 мораторію на примусове відчуження майна, що унеможливлює накладення арешту на його майно органами виконавчої служби.
39.          Також за приписами абз.1 частини дев'ятої статті 11 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» стосовно нерухомого майна об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації, не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути їх відчуження.
40.          В свою чергу, згідно з Додатком 1 до Закону України від 07 липня 1999 року №847-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" Державне підприємство "Смоли" входить до Переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.
41.          Таким чином, ДП "Смоли" є об'єктом права державної власності, що не підлягає приватизації, і, відповідно до приписів абз.1 частини дев'ятої статті 11 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» стосовно нерухомого майна цього підприємства не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути відчуження такого майна. 
42.          Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові від 17 вересня 2020 року у справі №П/811/621/16. 
43.          Зазначений правовий висновок не було застосовано судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення.
44.          Таким чином, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду погоджується із висновком суду першої інстанції щодо протиправності накладення відповідачем арешту та заборони відчуження на нерухоме майно ДП «Смоли».
45.          Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
46.          З огляду на те, що суд апеляційної інстанції помилково скасував законне рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року, залишивши в силі рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року.

V. СУДОВІ ВИТРАТИ
47.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
48.          Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Смоли» задовольнити.

Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року скасувати.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року у справі № 160/4443/20 залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                           О.В. Калашнікова

                                                                                          М.В. Білак

                                                                                          А.В. Жук