СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2021 р.                                                                     Справа № 905/1886/20  

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Тихий П.В., суддя Дучал Н.М. , суддя  Склярук О.І. 
за участю секретаря судового засідання Пахомової І.В.
представники сторін в судове засідання не з`явились;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Халецького Анатолія Свиридоновича (вх.№1309Д/1-43) на рішення господарського суду Донецької області від 01.04.2021 (суддя О.В.Чернова, повний текст рішення складено 01.04.2021) у справі №905/1886/20
за позовом Фізичної особи - підприємця Лактіонова Віктора Вікторовича, м. Маріуполь Донецької області,
до Фізичної особи - підприємця Халецького Анатолія Свиридоновича, м. Маріуполь Донецької області,
про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 27606,68 грн. та моральної шкоди у розмірі 60000,00 грн., - 

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа - підприємець Лактіонов Віктор Вікторович, м. Маріуполь Донецької області звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи - підприємця Халецького Анатолія Свиридоновича, м. Маріуполь Донецької про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 27    606,68 грн. та моральної шкоди у розмірі 60    000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на відключення відповідачем орендованого позивачем приміщення від електропостачання через безпідставну відмову від договору оренди від 01.09.2019, що спричинило матеріальну шкоду у розмірі 27    606,68 грн., а також поширення неправдивих відомостей щодо позивача, які паплюжать ділову репутацію останнього, що спричиняє втрату до нього довіри з боку його клієнтів та ділових партнерів чим нанесено моральну шкоду, яку позивач оцінює у розмірі 60    000,00 грн.
Рішенням господарського суду Донецької області від 01.04.2021 у справі №905/1886/20 (суддя О.В.Чернова) позов задоволено частково. 
Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Халецького Анатолія Свиридоновича на користь Фізичної особи - підприємця Лактіонова Віктора Вікторовича матеріальну шкоду у розмірі 26  706,68 грн. а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3048,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,69 грн.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. 
Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Лактіонова Віктора Вікторовича на користь Фізичної особи - підприємця Халецького Анатолія Свиридоновича витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6  952,00 грн.
Фізична особа - підприємець Халецький Анатолій Свиридонович із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 01.04.2021 у справі №905/1886/20 про стягнення матеріальної та моральної шкоди та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Судові витрати просить покласти на позивача.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд дійшов неправильного висновку про самовільне відключення відповідачем електропостачання орендованого позивачем приміщення всупереч Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії. Також, вважає складені позивачем Акти про вартість пошкодженої продукції неналежними доказами.
29.04.2021 системою автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду справи №905/1886/20 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тихий П.В., суддя Шутенко І.А., суддя Терещенко О.І.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.05.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Халецького Анатолія Свиридоновича на рішення господарського суду Донецької області від 01.04.2021 у справі №905/1886/20. Встановлено строк позивачу для подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача. Запропоновано апелянту уточнити прохальну частину апеляційної скарги. Призначено справу до розгляду на 07.06.2021 на 12:00 год.
Відповідач надіслав суду доповнення до апеляційної скарги (вх.№5542 від 17.05.2021). 
24.05.2021 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№5910), в якому він просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення. 
Крім того, представник позивача надіслав клопотання, в якому просить суд розглянути справу без його участі (вх.№6348 від 01.06.2021).
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2021, у зв`язку з відпусткою суддів Терещенко О.І. та Шутенко І.А., визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Дучал Н.М., суддя Склярук О.І.
Сторони в судове засідання 07.06.2021 не з`явились, хоча були належним чином повідомлені.
Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив.
Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю сторін.
Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 01 вересня 2019 року між Фізичною особою-підприємцем Халецьким Анатолієм Свиридоновичем ( далі - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Лактіоновим Віктором Вікторовичем (далі - орендар) укладено договір оренди нежилого приміщення (далі - договір), за п.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове користування частину нежилого приміщення, за адресою: м.Маріуполь, вул. М.Сибіряка, 35 , площею 42 кв.м, для використання у підприємницькій діяльності.
Відповідно до п. 3.1. договору за користування приміщенням орендар сплачує орендну плату, у розмірі 2200,00 грн. на місяць, та вносить на розрахунковий рахунок орендодавця. Внесення орендної плати на розрахунковий рахунок орендодавця здійснюється на підставі виставлених рахунків, але не пізніше 31.12.2019. 
Розмір орендної плати - 2200,00 грн., встановлюється на строк до 31.12.2019 (п. 3.2. договору).
За пунктом 3.3. договору вартість комунальних послуг (електроенергія, послуги холодного водопостачання, водовідведення), не входить в суму орендної плати та сплачується додатково.
Згідно з п. 3.7. договору комунальні послуги (електроенергія, послуги холодного водопостачання, водовідведення) сплачуються на підставі рахунку додатково, по факту відповідно до діючих цін та тарифів.
За приписами п.4.5. договору орендодавець зобов`язаний не чинити перешкоди орендарю у користуванні та не втручатись у господарську діяльність орендаря. 
Орендодавець має право 1 раз у квартал здійснювати перевірку порядку використання орендарем приміщення, відповідно до умов договору (п. 4.7. договору).
Відповідно до п.6.1. договір оренди набирає сили з моменту його підписання та діє до 01.01.2020.
Якщо жодна зі сторін за місяць до закінчення строку договору не попередить в письмовому вигляді іншу сторону про закінчення строку дії договору або про зміну умов договору, договір вважається пролонгованим (п. 6.2. договору).
Пунктом 6.5 договору передбачено, що договір може бути достроково розірвано за ініціативою орендодавця в разі несвоєчасної оплати орендної плати за оренду приміщення орендарем протягом двох місяців підряд. У разі розірвання договору, інша сторона письмово повідомляє, не пізніше ніж за 1 місяць.
За п. 7.1. договору сторони мають право вносити в даний договір в період його дії зміни. Зміни оформлюються письмово у вигляді додаткових угод та підписуються обома сторонами.
Договір підписаний Сторонами у встановленому чинним законодавством порядку.
Актом прийому - передачі від 05.09.2019 орендодавець передав, а орендар прийняв в платне користування об`єкт оренди (а.с.10). 
Як встановлено судом, договір оренди від 01.09.2019 пролонговано двічі, в останнє з 01.05.2020 по 31.08.2020. 
04 червня 2020 року відповідач звернувся до позивача з повідомленням про одностороннє розірвання договору у зв`язку з порушенням відповідачем пунктів 4.7; 6.4; 6.5 договору оренди та просив звільнити приміщення та підписати акт-приймання передавання до 10.06.2020 року (а.с.13).
09.06.2020 року позивач у відповіді на вищевказане повідомлення зазначив, що жодних перешкод щодо перевірки використання орендованого приміщення 1 раз у квартал (п. 4.7 договору оренди) ним не вчинено, крім того, щодо необережного ставлення орендаря до орендованого майна, погіршення стану орендованого приміщення, використання не за цільовим призначенням, передачі приміщення в суборенду без згоди орендодавця (п. 6.2. договору оренди), жодної усної чи письмової претензії з боку відповідача до позивача не надходило.
Також, у відповіді зазначено щодо відсутності порушення зобов`язань зі сплати оренди та послуг електропостачання (п.6.5. договору оренди), оскільки грошові кошти за оренду та послуги електропостачання відповідач з вересня 2019 року по травень 2020 року передавав позивачу особисто в руки, про що свідчить підпис позивача в записній книжці відповідача про отримання грошових коштів. 
Разом з цим позивач зазначив про неможливість у строк 6 днів звільнити приміщення, тоді як умовами договору визначено, що повідомлення про дострокове розірвання повинно бути надано не менше ніж за 1 місяць. 
Листом від 07.07.2020 року відповідач повідомив позивача про припинення подання електроенергії у зв`язку з необхідністю часткового ремонту електропроводки з 10.07.2020 по 20.07.2020 (а.с.16).
На вказаний лист позивача надав письмове повідомлення б/н від 16.07.2020, в якому зазначив, що у відповідача відсутні повноваження на проведення робіт з електропостачання, а самовільне вимкнення електропостачання, в орендованому приміщенні, порушує умови зберігання товару, що знаходиться у приміщенні, у зв`язку з чим просив поновити електропостачання в орендованому приміщенні з метою запобігання псуванню продуктів харчування (а.с.17).
Разом з цим, 13.07.2020 року позивачем складено Акт інвентаризації та виявлення продукції, у якій було порушено умови зберігання в наслідок пошкодження електромережі відповідачем від 12.07.2020 за адресою: м. Маріуполь, вул. М. Сибіряка, 35 на загальну суму 24  133,03 грн. (а.с.19-21).
20.07.2020 року позивачем складено Акт інвентаризації та виявлення продукції, у якій було порушено умови зберігання в наслідок пошкодження електромережі відповідачем від 12.07.2020 за адресою: м. Маріуполь, вул. М. Сибіряка, 35 на загальну суму 2 573,65 грн. (а.с.19-21).
14 вересня 2020 року представник позивача звернувся до АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" з адвокатським запитом №45/20, в якому просив надати інформацію щодо проведення відключення електричної енергії уповноваженими особами АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" у нежитловому приміщенні площею 42 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Маріуполь, вул. М. Сибіряка, 35 , яке використовується під магазин кондитерських виробів. 
Листом №54/9508-вих від 01.10.2020 АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" повідомлено позивача, що Маріупольським РЕМ АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" з липня 2020 по сьогоднішній день не проводились роботи з відключення нежилого приміщення за вказаною адресою (а.с.29).
Посилаючись на відключення відповідачем орендованого позивачем приміщення від електропостачання через безпідставну відмову від договору оренди від 01.09.2019, що спричинило матеріальну шкоду у розмірі 27  606,68 грн., а також поширення неправдивих відомостей щодо наявності у позивача заборгованості з орендної плати, які паплюжать ділову репутацію останнього, що спричиняє втрату до нього довіри з боку його клієнтів та ділових партнерів, чим нанесено моральну шкоду, яку позивач оцінює у розмірі 60  000,00 грн., останній звернувся до суду з відповідним позовом. 
Задовольняючи частково позовні вимоги, місцевий суд визнав їх доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 26  706,68 грн. В частині стягнення з відповідача 60  000,00 грн. моральної шкоди та 900,00 грн недоотриманого доходу судом відмовлено з підстав недоведеності.
Колегія суддів зазначає, що, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції позивачем оскаржується в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 26  706,68 грн. В частині відмови у позові зазначене судове рішення не оскаржується, а тому згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України в апеляційному порядку не переглядається. Крім того, просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в  сумі 10000,00 грн. 
Оскаржуючи зазначене рішення, відповідач оспорює правомірність висновку суду першої інстанції саме щодо задоволення вимоги про в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 26  706,68 грн, оскільки вважає, що суд дійшов неправомірного про самовільне відключення відповідачем електропостачання орендованого позивачем приміщення всупереч вимогам чинного законодавства, що призвело до пошкодження продукції відповідача, яка знаходилась в орендованому приміщенні. В іншій частині рішення господарського суду не оскаржується, обставини справи, що встановлені судом, сторонами не заперечуються.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Як вбачається із матеріалів справи, вимоги позивача полягають у відшкодуванні відповідачем на користь позивача матеріальної шкоди через відключення ним орендованого позивачем за договором оренди від 01.09.2019 приміщення від електропостачання, а також відшкодування моральної шкоди внаслідок неправдивих відомостей щодо позивача, які паплюжать ділову репутацію останнього.
Стаття 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлює, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
У статті 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно зі статтею 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.
Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
За змістом ст.225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини.
Відсутність хоча б одного з перелічених елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань.
Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. 
Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.
При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.
В підтвердження наявності факту збитків позивач посилається на вчинення відповідачем як орендодавця перешкод позивачу як орендарю у користуванні частиною нежилого приміщення, за адресою: м. Маріуполь, вул. М.Сибіряка, 35 , площею 42 кв.м., згідно договору оркани від 01.09.2019 для здійснення ним підприємницької діяльності, а саме під магазин кондитерських виробів, шляхом відключення приміщення від електропостачання, що є порушенням умов п.4.5. вказаного договору, внаслідок чого позивачем понесені збитки у розмірі 27     606,68 грн. 
Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України     кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
При поданні позову про відшкодування збитків на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України     порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Протиправною поведінкою у договірних правовідносинах є поведінка (дія чи бездіяльність) сторони договору, яка не відповідає вимогам закону, полягає у порушенні договірного зобов`язання, тягне за собою порушення (зменшення, обмеження) майнових прав (благ) і законних інтересів іншої особи.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, листом від 07.07.2020 року відповідач повідомив позивача про припинення подання електроенергії у зв`язку з необхідністю часткового ремонту електропроводки з 10.07.2020 по 20.07.2020.
Разом з цим слід зазначити, що порядок забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів регулюються Законом України "Про ринок електричної енергії".
Так, за приписами ст.45 Закону України "Про ринок електричної енергії" розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором.
Оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності (п.56 ч.1 ст.1 ЗУ "Про ринок електричної енергії").
За приписами п.2.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018      № 312, результатом розподілу (передачі) електричної енергії на роздрібному ринку є забезпечення можливості отримання відповідним суб`єктом роздрібного ринку електричної енергії необхідного обсягу електричної енергії та рівня електричної потужності із забезпеченням параметрів якості електропостачання, які відповідають установленим стандартам, та категорії надійності електрозабезпечення відповідно до договору в точках приєднання електроустановок учасників роздрібного ринку.
Пунктом 7.7. ПРРЕЕ визначено, що електроживлення електроустановок споживача може бути тимчасово припинено оператором системи для проведення планових робіт, пов`язаних з ремонтом устаткування та/або підключенням електроустановок нових споживачів.
У разі виникнення аварійних ситуацій в електроустановках оператора системи електроживлення електроустановок споживача може бути припинено на час, що не перевищує визначений Правилами улаштування електроустановок для струмоприймачів споживача відповідної категорії. Оператор системи надає інформацію щодо планових та/або аварійних перерв в електропостачанні у порядку, визначеному главою 9.4 розділу IX цих Правил.
При цьому, припинення електроживлення електроустановок споживача здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом системи розподілу. (п.7.10 ПРРЕЕ).
Однак, відповідач не є оператором системи у світлі приписів Закону України "Про ринок електричної енергії", отже у останнього відсутні повноваження для припинення електроживлення частини нежилого приміщення, за адресою: м. Маріуполь, вул. М.Сибіряка, 35 , площею 42 кв.м.
Між тим, всупереч положень Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, відповідачем самовільно відключено електропостачання вказаного приміщення, яке використовувалось позивачем для здійснення ним підприємницької діяльності, а саме під магазин кондитерських виробів, про що не заперечується останнім та зазначено про це у відзиві на позовну заяву. 
Безпідставними є твердження відповідача в апеляційній скарзі про неправомірність висновків місцевого суду про самовільне відключення Халецьким А.С. електропостачання орендованого Позивачем приміщення.
Відповідачем не спростовано та не надано доказів того, що не він здійснював відключення приміщення від мереж електропостачання чи доказів того, що хтось інший здійснював таке відключення, що було враховано судом першої інстанції.
Відповідач в поясненнях до суду першої інстанції та в апеляційній скарзі посилається на лист від 07.07.2020, яким він попереджає Позивача про відключення електроенергії та проведення ремонтних робіт, при чому він не зазначає, хто та з якою метою буде здійснювати відключення.
Водночас, у відповіді на адвокатський запит Ботман О.О. на ім`я начальника АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» зазначено, що робіт з відключення нежилого приміщення РЕМ АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» не проводилось.
Тобто уповноваженим оператором системи розподілу електроенергії (РЕМ АТ «ДТЕК Донецькі електромережі») не здійснювалось відключення електроенергії орендованого приміщення Позивача.
Посилання Відповідача на те, що договір на постачання електроенергії укладено з ТОВ «Азоввінд» та саме ТОВ «Азоввінд» одноособово вирішує коли проводити ремонт та відключати споживачів електроенергії в орендованих приміщеннях, є безпідставним.
По-перше, вказаний доказ судом першої інстанції не досліджувався, апелянтом не обґрунтовано неможливості подати його до суду першої інстанції. Посилання апелянта на те, що він не мав змоги його подати, оскільки він не був присутній в судових засіданнях, колегією суддів відхиляються, оскільки в матеріалах справи наявний відзив відповідача на позовну заяву. 
По-друге, ТОВ «Азоввінд» не є оператором системи розподілу електроенергії, а тому не товариство не може самостійно відключати електроенергію в приміщеннях.
Виходячи з вказаного, Відповідач жодним чином не довів, що не ним здійснено відключення від електропостачання, що було мотивовано встановлено судом першої інстанції.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про доведеність позивачем факту порушення Відповідачем умов п.4.5. договору оренди від 01.09.2019, укладеного між сторонами, вчинення відповідачем перешкод позивачу у користуванні частиною нежилого приміщення, за адресою: м. Маріуполь, вул. М.Сибіряка, 35 , площею 42 кв.м. під магазин кондитерських виробів, та, як наслідок, доведеність наявності збитків позивача, а також наявності причинного зв`язку між ними.
Як вбачається з матеріалів справи, розмір матеріальної шкоди понесеної позивачем підтверджується Актами інвентаризації та виявлення продукції, у якій було порушено умови зберігання в наслідок пошкодження електромережі відповідачем від 12.07.2020 та 20.07.2020 у загальному розмірі  26  706,68 грн. 
Отже враховуючи вищевикладене, суд зазначає про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 26  706,68 грн. 
Щодо тверджень апелянта, що до подання позову йому не було відомо про те, що орендоване приміщенні використовується під крамницу кондитерської продукції та доведеності розміру матеріальної шкоди, колегія суддів приймає до уваги доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.
Позивач зазначає, що Відповідач неодноразово здійснював протягом дії договору перевірки належності використання орендованого приміщення Позивачем та безпосередньо знімав показання лічильників.
Також, відповідач зазначає, що акти інвентаризації та виявлення продукції, у якій було порушено умови зберігання в наслідок пошкодження електромережі Халецьким А.С. від 12.07.2020 та 20.07.2020 після безпосереднього їх складення було направлено до правоохоронних органів в рамках кримінального провадження, однак з огляду на те, що правовідносини щодо пошкодження майна Позивача носять цивільно-правовий характер.
Відтак, Позивачем надано належні та допустимі докази, які підтверджують наявність матеріальної шкоди Позивача.
В частині відмови у стягненні моральної шкоди в сумі 60000,00 грн., 900,00 грн. недоотриманого доходу та розподілених витрат на правничу допомогу, рішення суду сторонами не оскаржується, тому, відповідно до статті 269 ГПК України, не переглядається.
З огляду на викладене, судова колегія зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду. Апелянтом не наведено, в чому полягає незаконність рішення суду першої інстанції.
Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.
Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені відповідачем, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Халецького Анатолія Свиридоновича залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Донецької області від 01.04.2021 у справі №905/1886/20 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, через Східний апеляційний господарський суд або безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 10.06.2021.

Головуючий суддя                                                                    П.В. Тихий

Суддя                                                                                           Н.М. Дучал  

Суддя                                                                                           О.І. Склярук