УХВАЛА

12 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 520/14060/19
адміністративне провадження № К/9901/11410/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду 13 січня 2021 року у справі № 520/14060/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області №1356671-5706-2031 від 05 квітня 2019 року, яким фізичній особі ОСОБА_1 нарахований земельний податок з фізичних осіб у 2019 році на суму 38343 грн. 56 коп.;
- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу ГУ ДПС у Харківській області №124754-57 від 05 вересня 2019 року, якою фізичну особу зобов`язано сплатити суму податкового зобов`язання у вигляді земельного податку з фізичних осіб у сумі 38343,56 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року, залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду 13 січня 2021 року, у задоволені позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суддів першої та апеляційної інстанції, 01 квітня 2021 року від скаржника надійшла касаційна скарга.
Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, суд дійшов висновку про залишення її без руху з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту.
Згідно ч. 2 вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 КАС України.
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 13 січня 2021 року, а касаційну скаргу подано до поштового відділення 30 березня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
У прохальній частині касаційної скарги скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження та зазначає, що повний текст постанови Другого апеляційного адміністративного суду 13 січня 2021 року ним було отримано 01 березня 2021 року, про що наявні відомості (розписка про отримання) у матеріалах справи.
Водночас доказів на підтвердження дати вручення постанови суду апеляційної інстанції (розписки про отримання) до касаційної скарги не долучено.
Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, колегія суддів вважає їх неповажними з огляду на таке.
Відповідно до ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).
Відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Згідно з ч. 3 ст. 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
За таких обставин, відповідно до правил наведеної норми процесуального закону касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для надання відповідних доказів, що підтверджують наведені доводи обставини щодо поважності пропуску строку на касаційне оскарження (розписки про отримання або рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, конверту з відмітками поштової установи тощо).
Керуючись ст. 329, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволені клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду 13 січня 2021 року у справі                     № 520/14060/19.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду 13 січня 2021 року у справі № 520/14060/19 залишити без руху.
Установити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, а також у разі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнання судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          М.М. Яковенко

Судді                                                                                                              І. В. Дашутін

О. О. Шишов