Ухвала
 
16 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 203/2599/2
провадження № 61-5842ск21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Коротенка Є. В., 
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Державної митної служби України, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на її користь моральну шкоду в розмірі 33 670,42 грн.
 
Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовано тим, що 18 жовтня 2019 року відносно неї було складено протокол про порушення митних правил № 0119/110000/19 за статтею 485 Митного кодексу України. 14 квітня 2020 року Дніпровською митницею Державної митної служби України винесено постанову про визнання її винною у відповідному правопорушенні та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 297 496,86 грн. 22 травня 2020 року постановою Державної митної служби України задоволено її скаргу на постанову від 14 квітня 2020 року про притягнення до відповідальності за порушення митних правил, оскаржувану постанову скасовано, а провадження у справі - закрито. Враховуючи наведене, позивач просила позов задовольнити.
 
Кіровський районний суд м. Дніпропетровська рішенням від 11 вересня 2020 року. залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 грудня 2020 року, в задоволенні позову відмовив.
 
06 квітня 2021 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 грудня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. 
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб обчислюється станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2021 року (на час подання касаційної скарги) -  2 270 грн.
 
Предметом позову у цій справі є відшкодування моральної шкоди в розмірі                     33 670,42 грн, що станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 100 = 227 000 грн). 
 
Тому справа є малозначною в силу вимог пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України і окремого визнання її такою не потребує.
 
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.      
 
Касаційна скарга містить посилання на те, що справа має виняткове значення для ОСОБА_1 , оскільки внаслідок незаконного складання протоколу про порушення митних правил вона протягом 217 днів перебувала під слідством у справі «кримінального обвинувачення», що завдало їй моральної шкоди. Прийняті у справі судові рішення підривають її довіру до всієї судової системи, через що тільки касаційної розгляд для неї буде доказом ефективності судової системи під час розгляду її справи.
 
Наведені заявником обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Незгода заявника з оскаржуваними судовими рішеннями в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є. 
 
Посилання заявника в касаційній скарзі на те, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики з огляду відсутності правової позиції Верховного Суду, а також на те, що в оскаржуваних судових рішеннях висновки не узгоджуються із правовими висновками Верховного Суду, як на підставу касаційного оскарження судових рішеннях в цій справі, є виконанням вимог процесуального закону щодо змісту будь-якої касаційної скарги, а тому самі по собі не вказують на фундаментальність порушених у скарзі питань для формування єдиної правозастосовчої практики, та не свідчить про наявність інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Верховний Суд також врахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» («Азюковська проти України») рішення від 09 жовтня 2018 року.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).
 
Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити. 
 
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська                        від 11 вересня 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду                        від 29 грудня 2020 року. 
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду                           від 29 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Державної митної служби України, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           А. Ю. Зайцев
            
                                                                                                           В. С. Жданова
            
                                                                                                                      Є. В. Коротенко