П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  240/20771/20 
Головуючий у 1-й інстанції:  Романченко Євген Юрійович 
          Суддя-доповідач:  Сторчак В. Ю. 

16 червня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Граб Л.С.  Іваненко Т.В. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області  на  рішення   Житомирського окружного адміністративного суду  від  27 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про  визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області  про визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо перерахунку пенсії за віком із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% та зобов`язання відповідача призначити їй пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% з 01.10.2017.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від  27 січня 2021 року позов задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог.  В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.
Відзив позивача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, тому відповідно до ст. 311 КАС України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України в Житомирській області.
З 05.01.2004 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу.
З  01  жовтня 2017 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку зі збільшенням розміру пенсії та застосовано величину оцінки одного року страхового стажу, що дорівнює 1 %.
У вересні 2020 року позивач звернулась до до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області  із заявою про перерахунок призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.
Листом від 06.10.2020 № 17219-16961/Р-02/8-0600/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача  про те, що переведення з пенсії, призначеної відповідно до спеціального закону на пенсію згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 01.10.2017 відбулось  із застосуванням величини оцінки одного року стажу 1% та показника середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки – 3764,40 грн.
Вважаючи такі дій відповідача протиправними, позивач звернулася до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку та обчисленні розміру пенсії за віком відповідно до норм Закону № 1058-IV відповідач безпідставно не застосував величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Частиною 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 1058-ІV від 09.03.2003 (далі - Закон №1058-ІV в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою:
П = Зп * Кс
П - розмір пенсії, у гривнях;
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;
Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Відповідно до ст.1 Закону №1058-ІV коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону №1058-ІV коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:
Кс= (См*Вс)/100%*12
Кс - коефіцієнт страхового стажу;
См - сума місяців страхового стажу;
Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.
Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону №1058-ІV в редакції до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" величина оцінки одного року страхового стажу складала 1,35%.
11.10.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-VIII (далі - Закон № 2148-VIII), яким внесено зміни до Закону №1058-ІV.
Частиною 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV визначено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 01.12.2017 законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.
Відповідно до п. 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.
З 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.
Згідно з матеріалами справи, з 05.01.2004 ОСОБА_1 отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с.26-27).
З 01.10.2017 позивачку переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV, у з`язку з чим з урахуванням п.4-3 Прикінцевих положень до Закону №1058-ІV, застосовано величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Суд апеляційної інстанції також приймає до уваги доводи апелянта, що при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій. З 01.10.2017 перерахунок раніше призначених пенсій здійснено із використанням показника середньої заробітної плати на рівні 3764,40 грн.
Перерахунок пенсії позивача із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% здійснено з 01.10.2017, тобто з дати набрання чинності пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058, що виключає зворотну дію закону в часі.
Ці норми не було визнано неконституційними, а отже у відповідача були відсутні підстави не застосовувати їх при перерахунку пенсії позивачу.
Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2020 у справі №822/3781/17, від 12.11.2020 у справі № 260/401/19, від 27.04.2021 у справі №200/2266/19-а.
При цьому, відповідно до п.2 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону № 2148-VIII у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Таким чином, Законом 2148-VIII передбачено заходи з метою уникнення зменшення розміру раніше призначених пенсій.
З матеріалів справи судом встановлено, що до проведення перерахунку розмір пенсії позивача становив 1694,39 грн (а.с.27), а після перерахунку з 01.10.2017 -  3595,80 грн (а.с.28), тобто розмір пенсії позивача збільшився на 1901,41 грн.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що зменшення величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% призвело до звуження змісту та обсягу її прав і свобод.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідач діяв межах, на підставах та у спосіб встановлений чинним законодавством та правомірно здійснив перерахунок належної позивачу пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% , а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Таким чином, апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову.
Відповідно до  статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити  повністю.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.  

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Граб Л.С.    Іваненко Т.В.