Справа № 465/3461/20                                Головуючий у 1 інстанції: Марків Ю.С. 
Провадження № 33/811/1345/20                  Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       02 червня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., розглянувши апеляційну скаргу захисника Рудакевича Ю.Ю. на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 04 вересня 2020 року, 

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.
Згідно постанови,  ОСОБА_1 08.06.2020 року о 02 год. 35 хв. у м. Львові на перехресті вулиць Героїв Майдану-Бой Желенського керував автомобілем SUBARU TRIBECA д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота), повторно протягом року (згідно рапорту (а.с.6)). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою захисник Рудакевич Ю.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та закрити провадження у справі щодо нього, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Оскаржувана постанова на думку захисника повинна бути скасована як необґрунтована і незаконна, а провадження у справі слід закрити з наступних міркувань.
08.06.2020 року працівниками патрульної поліції був зупинений автомобіль SUBARU TRIBECA д.н.з. НОМЕР_2 , однак даним транспортним засобом керувала ОСОБА_2 , що підтверджується відеозаписом з якого вбачається, що відкриваються двері автомобіля за кермом жінка водій (2:36). Не одноразово на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом. 
Крім того, в поясненнях свідків, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ні слова не згадується про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду чи відмовився від проходження тесту за допомогою приладу Drager Alcotest. В той час з пояснень свідків вбачається, що автомобілем керував ОСОБА_1 , а з відео файлів чітко вбачається, що свідки цього не бачили. 
Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги, розбіжності між протоколом, поясненнями та відео файлами, а саме: в протоколі зазначено, що громадянин ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 (нерозбірливо), однак згідно довідника вулиць міста Львова на вулиці Паспортки ні вулиці Паспортна у місті Львові не має.
В своїх поясненнях (пояснення ідентичні) свідки зазначають, що були свідками як працівники поліції зупинили автомобіль за кермом якого був ОСОБА_1 .
Однак, з досліджених відеозаписів нагрудних камер поліцейського вбачається, що коли двері автомобіля відчиняються за кермом жінка. Це чітко видно на відеозаписі.
Не дивлячись на те, що ОСОБА_1 був пасажиром, він виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння саме в закладі охорони здоров`я. І даний факт підтверджується відео файлами з нагрудних камер поліцейського (03:00:20) пасажир: «я поїду в медичний заклад з дружиною. Поліцейський відповідає: Все понятно, значить відмовляєтесь».
Тобто, працівники поліції склали недостовірні матеріали про те, що ОСОБА_1 нібито відмовився від проходження медичного огляду як і те що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.
Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, його вина належними і допустимими доказами не доведена.
Суд вирішуючи справу брав до уваги лише ті докази, які можуть доводити вину ОСОБА_1 , не перевіряючи їх достовірність та не приймаючи до уваги тих, які її спростовують.
З огляду на зазначене вище, вважає, що належними і допустимими доказами не доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а саме те, що останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому оскаржувана постанова Франківського районного суду м.Львова від 04.09.2020 року підлягає скасуванню, а провадження у цій справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Апелянт адвокат Рудакевич Ю.Ю. захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про розгляд справи призначений на 02.06.2021 р. був повідомлений, що підтверджується розпискою наявною в матеріалах справи від 31.03.2021 р., правопорушник ОСОБА_5 повідомлений про розгляд справи призначений на 02.06.2021 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 7900826457887, жодних заяв чи клопотань до суду апеляційної інстанції, станом на 02.06.2021 р., не надходило. Крім цього, розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями захисника правопорушника.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, за вказаних обставин неявка правопорушника та його захисника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №143220 від 08.06.2020 року; рапортом інспектора взводу 1 роти 3 бат.3 УПП у Львівській області ДПП лейтинантом поліції Р.Хоп`як, з якого вбачається, що під час того, як інспектор підходив до автомобіля, він бачив, як ОСОБА_1 помінявся місцями з ОСОБА_2 ; довідкою від 15.06.2020 (а.с.8) з якої вбачається, що згідно з постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.03.2020 ОСОБА_1 звільнений від адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу; відеозаписом із нагрудних камер працівника поліції на 2 відео-дисках, на яких зафіксовані події 08.06.2020 в тому числі свідки, які стверджували про те, що вони чітко бачили, що за кермом перебував ОСОБА_1 (час на відеофайлі - 02:43 год) та зафіксовано відмову останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 з яких вбачається, що такі чітко бачили, як за кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 та на передньому пасажирському сидінні невідому жінку, яка в подальшому непристойно та агресивно поводилась, часто ображала та словесно принижувала працівників поліції. Згодом ОСОБА_2 було затримано та доставлено до Франківського ВП ГУНП уЛьвівській області за хуліганські дії; постановою серії ДПО18 №958842 від 08.06.2020, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 125 КУпАП за те, що «08.06.2020 о 02.35 хв. ОСОБА_1 керуючи ТЗ Subaru Tribeca, д.н.з. НОМЕР_3 на перехресті вулиць Героїв Майдану та Бой Желенського здійснив рух заднім ходом на перехресті, чим порушив п. 10.9 ПДР України», вказану постанову ОСОБА_1 не оскаржував, відтак з такою погодився, іншими наявними в матеріалах справи доказами, які узгоджуються між собою та достовірність яких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів.
Доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість судового рішення апеляційний суд вважає безпідставними.
Як встановлено апеляційним судом, працівниками поліції ОСОБА_1 була висловлена законна вимога про проведення огляду на стан сп`яніння, а саме з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року.
За змістом п 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невиконання цього обов`язку створює подію та склад адміністративного правопорушення, в даному випадку, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.
Надуманими, на думку апеляційного суду, є твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, який встановлює обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.2 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

постановив:
       
Постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 04 вересня 2020 року, про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – залишити без змін, а  апеляційну скаргу захисника Рудакевича Юрія Юрійовича – без задоволення. 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                         Гончарук Л.Я.