Провадження № 33/4820/396/21 
Справа № 686/5911/21 Головуючий в 1-й інстанції Трембач О. Л. 
Категорія: ст. 188 КУпАП Доповідач Бережний С.Д. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року м.Хмельницький
Суддя Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., за участю секретаря судового засідання Габая А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Естріна С.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 травня 2021 року, 
в с т а н о в и в:
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 травня 2021 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , заступник чергового помічника начальника установи ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор»,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді попередження, з конфіскацією заборонених предметів.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.

За постановою судді, 25 лютого 2021 року, о 08 год. 50 хв., в м. Хмельницький по вул. Кам`янецька, 39 в приміщенні чергової частини ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» було проведено контрольний огляд речей ЗУПНСІ ОСОБА_1 , під час якого в рюкзаку останнього виявлено поліетиленовий пакет, в якому знаходились три мобільних телефони марки Samsung, Nomi, Micromax, шість пластикових таблеток Turanabol, дві пластини Tamoximed, чотири зарядних пристрої, сім подовжувачів до зарядних пристроїв, дві пари навушників.
Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.188 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188 КУпАП.
Свої вимоги аргументує невідповідністю висновків судді обставинам справи та незаконністю прийнятої постанови.
Зазначає, що висновки суду про те, що він у судовому засіданні вину визнав частково, не відповідають дійсності, так як він у своєму запереченні на адміністративний протокол вказував, що на першому КПК будь-якого огляду його та його речей не проводилось, а його речі залишилися в рюкзаку з власної розсіяності, про, що він повідомив заступника начальника по оперативно-режимній роботі ОСОБА_2 та начальника по ВРІО ОСОБА_3 .
Наголошує на тому, що він прийшов на службу у цивільному одязі та йому необхідно було переодягнутися у форму, а приміщення чергової частини, який є його службовим кабінетом, де він завжди переодягається, знаходиться за межами другого КПК, тому усі особисті речі працівникам СІЗО необхідно так чи інакше залишати у службовому приміщенні.
Вказує, що він нічого не приховував, його особисті речі знаходилися у рюкзаку, його на першому КПК ніхто не оглядав, а «контроль огляд» який був проведений, взагалі не передбачений Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України та КУпАП.
Крім того, апелянт наголошує і на тому, що були допущенні істотні порушення, а саме особа, яка складала протокол та свідки, що його підписали, не були присутні при огляді, вони не приймали участь в огляді та протокол складали зі слів заступника начальника по оперативно-режимній роботі ОСОБА_2 та начальника ВРІО ОСОБА_3 .
Зібрані матеріали у адміністративному провадженні мають на меті довести саме приховану передачу або спробу передачі, тобто: наявність однієї з двох дій:1) приховану передачу або 2) спробу передачі, але, жодної з двох зазначених у ст.188 КУпАП дій з його боку не було встановлено.Його особисті речі були виявлені у черговому приміщенні СІЗО, за декілька режимних кордонів (КПП) до камерних приміщень, в яких перебувають утримані в СІЗО особи, якщо (гіпотетично) вважати, що він мав на меті передати якісь заборонені предмети цим особам, то йому довелося би пройти не менше трьох кордонів охорони (КПП), на кожному з яких він мав би бути перевірений.
Стверджує, що він не мав на меті передавати чи намагатися передавати будь-що жодним особам, які утримуються в СІЗО, а його речі не були приховані у розумінні диспозиції ст.188 КУпАП. Зібрані адміністративні матеріали не містять жодних доказів ні прихованої передачі, ні спроби передачі будь-яких заборонених предметів, а тому він вважає, що незаконно притягнутий до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Естріна С.Г., які підтримали подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції під час її розгляду зазначені вимоги закону виконав. 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею були в повній мірі з`ясовані всі обставини, які відповідно до положень ст.280 КУпАП підлягають з`ясуванню, а також були досліджені надані докази та оцінені судом у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП. 

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ХМ № 4075, відповідно до якого 25 лютого 2021 року, о 08 год. 50 хв., в АДРЕСА_2 в приміщенні чергової частини ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» було проведено контрольний огляд речей ЗУПНСІ ОСОБА_1 , під час якого в рюкзаку останнього виявлено поліетиленовий пакет, в якому знаходились три мобільних телефони марки Samsung, Nomi, Micromax, шість пластикових таблеток Turanabol, дві пластини Tamoximed, чотири зарядних пристрої, сім подовжувачів до зарядних пристроїв, дві пари навушників.
Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.188 КУпАП.
Посилання апелянта на допущенні істотні порушення, а саме особа, яка складала протокол та свідки, що його підписали, не були присутні при огляді, вони не приймали участь в огляді та протокол складали зі слів заступника начальника по оперативно-режимній роботі ОСОБА_2 та начальника ВРІО ОСОБА_3 , апеляційним судом оцінюється критично. 
Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_4 повідомив, що він складав протокол про порушення ОСОБА_1 вимог ст. 188 КУпАП. В його присутності з сумки належної ОСОБА_1 було вилучено запакований пакет у якому було виявлено предмети, які заборонено проносити в межі СІЗО, а саме: телефони, медикаменти та зарядні пристрої до телефонів, що і було зазначено у протоколі.
       Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (які зазначені в протоколі), в суді першої інстанції вказували, що не були присутні при вилучені даних речей, а приєдналися до огляду, коли зазначені речі вже перебували на столі в приміщенні чергової частини. 
Сам факт незаконного переміщення через КПП СІЗО заборонених предметів та пронесення їх у заборонену зону, в суді першої інстанції ОСОБА_1 не заперечувався.
       Аналіз сукупності зазначених обставин, з`ясованих у судовому засіданні, дає змогу суду дійти однозначного висновку, що  ОСОБА_1  був обізнаний і усвідомлював, що проносить заборонені речі через КПП СІЗО, мав змогу залишити їх, однак не зробив цього, а пройшов через контрольно-пропускний пункт, після чого було проведено контрольний огляд речей та виявлено заборонені речі. Зазначене вказує на наявність в діях  ОСОБА_1  умислу на вчинення передбаченого ст.188 КУпАП адміністративного правопорушення.
       Фактично  ОСОБА_1  не встиг передати заборонені предмети, однак причиною цього було те, що його дії були припинені працівниками СІЗО. Той факт, що матеріалами не встановлено, кому саме із осіб, які тримаються у СІЗО  ОСОБА_1 проносив речі, жодним чином не спростовує наявність в діях  ОСОБА_1  ознак передбаченого ст.188 КУпАП правопорушення, оскільки диспозиція цієї статті передбачає відповідальність і за спробу передачі (тобто активні дії, спрямовані на досягнення цілі, які не було завершено з певних причин), не визначаючи на якому етапі така спроба може бути припинена і задокументована.
        За таких підстав, вважати протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом апеляційним судом не встановлено.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення також підтверджується наступними доказами: 
- даними рапорту начальника ДРІО Трапезуна О.;
- даними акту № 1269 вилучення заборонених предметів у заступника ЧПНС капітана вн. служби ОСОБА_1 під час контрольного огляду від 25.02.2021р;
- письмовими поясненнями ОСОБА_7 ;
- даним акту передачі виявлених та вилучених заборонених для зберігання та використання предметів і речей, засудженими та особами, які взяті під варту до кімнати зберігання речових доказів від 25.02.2021 та фото до даного акту. 
- копією підписки ОСОБА_1 від 27.05.2011 про те, що останній ознайомлений з вимогами кримінально-виконавчого законодавства України щодо взаємовідносин між співробітниками місць позбавлення волі та засудженими. 
Попереджений про відповідальність у випадку встановлення із засудженими або їх родичами будь-яких зв`язків, що не викликані службовими інтересами; довідкою начальника відділу режиму і охорони ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» майора вн. служби Трапезуна О., якої підтверджується факт перебування ОСОБА_1 на добовому чергуванні в період з 8-ї години 25.02.2021 до 8-ї години 26.02.2021 на посаді заступника чергового помічника державної установи, довідкою начальника відділу по роботі з персоналом ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» майора вн. служби Ободзінського В., якою підтверджується факт проходження ОСОБА_1 служби в державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор» на посаді заступника чергового помічника ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор».
Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 188 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять. 
Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

       В апеляційній скарзі не наведено докази, якими б спростовувались висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
       При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.
       Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 травня 2021 року стосовно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу останнього – без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                                С.Д. Бережний