ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/1437/20                 Головуючий суддя І інстанції Іващенко С.О.
Провадження № 33/818/10/21         Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
09 червня 2021 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., за участю  особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Ломакіна Е.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Ломакіна Е.В. на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 травня 2020 року стосовно ОСОБА_1 ,- 

в с т а н о в и в:
       Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 травня 2020 року                 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, освіта н. вища, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.
Постановою встановлено, що ОСОБА_1 03.03.2020 року о 03:02 в м. Харкові по вул. Олімпійській в районі будинку №9-А, керував автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місті зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drаger Alcotest 6820» та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» водій відмовився в присутності двох свідків. 
Вказаними діями  ОСОБА_1  порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. 
Не погодившись з цим рішенням захисник ОСОБА_1 – адвокат Ломакін Е.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 травня 2020 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вважає,  що постанова винесена з порушенням норм процесуального і матеріального права.
 Свої вимоги обґрунтовує тим, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження керування автомобілем ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння або з ознаками такого стану, а тому, відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння була повністю законною та не була вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Крім того зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення ДПР №368469 від 03.03.2020 року невірно зазначений час ніби-то вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Також посилається на те, що судом перешої інстанції проігнороване право особи, що притягується до адміністративної відповідальності на належне встановлення усіх обставин справи, на надання пояснень, на безпосередній допит свідків у суді. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Ломакіна Е.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідновимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.5.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.         
Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції послався на докази, а саме: відомості протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №368469 від 03.03.2020 року (арк. 1), письмові пояснення свідка ОСОБА_2 (арк. 4), письмові пояснення свідка ОСОБА_3 (арк. 5), письмові пояснення ОСОБА_4 (арк. 6), направлення від 03.03.2020 року в заклад охорони здоров`я надане ОСОБА_1 поліцейським взводу №2 батальйону №4 УПП в Харківській області Маршалкіною О.К. (а.с.7), відеозапис процедури оформлення матеріалів адміністративного правопорушення АН760 (арк. 10).
Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 03.03.2020 року о 03:02 в м. Харкові по вул. Олімпійській в районі будинку №9-А, керував автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місті зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drаger Alcotest 6820» та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» водій відмовився в присутності двох свідків (арк. 1)
Ці обставини вочевидь обумовлювали вимогу працівників поліції, які їх виявили, згідно п. 2.5 ПДР України, запропонувати водію пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, виходячи зі специфіки дослідження, що, в свою чергу, унеможливлювало проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу.
Вказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , яких було залучено працівниками поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до яких вбачається, що 03.03.2020 року ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в КНП ОНД «ХОР» в м. Харкові по вул. Шевченко, 26 (а.с.4,5).
Для забезпечення повноти та всебічності судового розгляду судом апеляційної інстанції шляхом направлення судових повісток викликались вищевказані свідки для надання особистих пояснень, але останні не з`явились за судовим викликом.
Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості примусово доставити свідків в судове засідання, а тому відповідно до вимог чинного КУпАП, виконав усі можливі дії для виклику свідків в судове засідання.
Дослідивши відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, вбачається що працівники поліції дійсно запропонували водієві автомобіля «Daewoo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 у присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД, однак ОСОБА_1 відмовився.
Разом з цим, у судове засідання з`явилася працівник поліції  Маршалкіна О.К., яка складала протокол про адміністративне правопорушення стосовно   ОСОБА_1   та була  допитана у якості свідка
ОСОБА_5 пояснила, що вона складала протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 . Це було у березні 2020 року в темний час доби, її екіпажу подзвонив екіпаж «Поліна», які займаються домашнім насиллям і яких викликала дівчина з приводу того, що на неї кидається чоловік чи співмешканець. Вони приїхали на вул. Олімпійська у м. Харкові. Співробітники екіпажу «Поліна» надали рапорт про те, що ОСОБА_1 рухався на автомобілі в стані алкогольного сп`яніння і також надала пояснення дівчина, яка їх викликала про те, що коли вона їхала в автомобілі з ОСОБА_1 , він знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Отримавши такі відомості вона зобов`язана була запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місті зупинки, але він відмовився і в цей час розмовляв по телефону з адвокатом, який його консультував і сказав йому, щоб він відмовився. Після цього, вона запропонувала ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД», але він також відмовився. Все це відбувалося в присутності двох свідків, яких вони зупинили на дорозі.
В судовому засіданні ОСОБА_5 було надано на огляд протокол про адміністративне правопорушення на а.с. 1; направлення від 03.03.2020 року в заклад охорони здоров`я надане ОСОБА_1 , на яких свідок ОСОБА_5 підтвердила, що відомості які містяться в них відповідають дійсності і там міститься її підпис. 
Під час апеляційного перегляду в судовому засіданні захисник Ломакін Е.В. підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 , оскільки в його діях немає складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що ОСОБА_1 не заперечував, що знаходився в автомобілі в три години ночі на водійському сидінні, але він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому не мав обов`язку проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. 
ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не заперечував, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drаger Alcotest 6820» та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» в м. Харкові по вул. Шевченко, 26 та пояснив, що відмовився, оскільки не керував транспортним засобом, а просто сидів на водійському сидінні з ключами та посвідченням водія. Вважає, що працівники поліції діяли незаконно, але до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України він не звертався, протокол про адміністративне правопорушення, складений уповноваженою державою особою, в порядку, передбаченому чинним законодавством, не оскаржував. 
Отже, твердження апелянта, щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.
       З огляду на викладене, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.
         Таким чином, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, ОСОБА_1 та його захисником не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Посилання ОСОБА_1 на те, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не керував транспортним засобом, а просто сидів на водійському сидінні є необґрунтованими та розцінюється судом як спосіб захисту і уникнення відповідальності.
Поряд з цим, належить врахувати пояснення ОСОБА_1 про те, що він отримав посвідчення водія внаслідок складання ним іспиту на знання вимог ПДР України, а тому, апеляційний суд вбачає цей випадок, як свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП
Апеляційні доводи захисника ОСОБА_1 – адвоката Ломакіна Е.В. з твердженням про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. 
З фактичних обставин справи вбачається, що ОСОБА_1 не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де його зупинити працівники поліції, що свідчить про фактичне керування ним транспортним засобом та пересування автомобіля з однієї адреси до іншої та перебування ним в автомобілі на місці водія. 
Крім того, з письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що 03.03.2020 року близько 03.00 год. вона була свідком того, що ОСОБА_1 керував автомобілем Део Ланос НОМЕР_1 знаходячись при цьому у стані алкогольного сп`яніння (а.с.6).
Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.
Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандарт, лікарем закладу охорони здоров`я. Відповідно до п.7 цієї Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
Відповідно до п.3 Розділу І цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є:
- запах алкоголю з порожнини рота;
- порушення координації рухів;
- порушення мови;
- виражене тремтіння пальців рук;
- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
- поведінка, що не відповідає обстановці.
       Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння очей.
       Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого ОСОБА_1 відмовився.
       З огляду на викладене, апеляційний суд об`єктивно не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .
       Крім того, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
       Аналізуючи послідовність дій, вбачається, що  ОСОБА_1  03.03.2020 року   керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1  відмовився в присутності двох свідків, що повністю відповідає вимогам ст. 266 КУпАП та положенням вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.
Під час апеляційного перегляду постанови ОСОБА_6 зазначив про те, що ним до Харківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України були оскаржені дії співробітників патрульної поліції та УПО та за наслідками розгляду скарги отримана відповідь про відсутність підстав для їх притягнення до відповідальності. Зазначену відповідь в порядку КАС України він не оскаржував. До суду із позовом в порядку, визначеному КАС України не звертався, протокол про адміністративне правопорушення, складений уповноваженою державою особою, в порядку, передбаченому чинним законодавством, не оскаржував. 
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.
       Згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
       Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
       Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
       Апеляційний суд дійшов висновку, що визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, які походять з офіційних джерел та надав ним належну правову оцінку.
       Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто його за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, отже посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Ломакіна Е.В. - залишити без задоволення, а постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
       Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                С.К. Шабельніков