Справа № 127/9198/20
Провадження № 22-ц/801/1049/2021
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Копаничук С. Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року	Справа № 127/9198/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:
Головуючого (судді-доповідача): Копаничук С.Г.
Суддів: Оніщука В.В., Медвецького С.К.
за участю секретаря - Очеретної М.С.
учасники справи:
боржник – ОСОБА_1 ;
заявник - Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2021 року, постановлену судом під головуванням судді Романюк Л. Ф., у цивільній справі за заявою Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання,-
в с т а н о в и в:
27.04.2020 року КП «Вінницької міської ради» Вінницятеплокомуненерго» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.04.2017 року по 29.02.2020 року в сумі 9654,36 грн.
Судовим наказом Вінницького міського суду від 06.05.2020 року, що набрав законної сили 07.08.2020 року, вказана заборгованість із ОСОБА_1 була стягнута. 
09.02.2021 року ОСОБА_1 та його адвокат Бегейма М.О. звернулися до суду із заявою про скасування судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів і стягнення користь останнього судових витрат в сумі 3000 грн. на правничу допомогу.
Ухвалою Вінницького міського суду від 10.02.2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено, судовий наказ скасовано.
25 лютого 2021 року представник ОСОБА_1 – адвокат Бегейма М.О. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат , посилаючись на те, що скасовуючи судовий наказ, суд не вирішив питання про стягнення на його користь судових витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 3 000 грн. Просив ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить дану ухвалу суду скасувати через порушення судом норм процесуального права ,а у справі постановити нову ухвалу, якою стягнути з КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. Посилався на те, що суд не вірно застосував норми процесуального права до спірних правовідносин та не врахував, що нормами ст. ст. 258, 270 ЦПК України передбачена можливість здійснення розподілу судових витрат додатковим рішенням після ухвалення судового рішення, одним з яких і є судовий наказ.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Заслухавши доповідача, учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що остання підлягає задоволенню з огляду на наступне.
За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала вищевказаним вимогам закону не відповідає.
Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що судовий наказ не є рішенням суду, а тому дійшов висновку про неможливість постановлення додаткового рішення до судового наказу, виходячи з аналізу цивільно- процесуального законодавства .
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2020 року видано судовий наказ про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за послуги централізованого теплопостачання у розмірі 9654,36 грн., що складається з: 8802,11 грн. - заборгованість за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, 521,73 грн. - суми втрат від інфляції; 330,52 грн. - 3 % річних від суми заборгованості за спожиті послуги (а.с. 15).
09 лютого 2021 року ОСОБА_1 та його адвокат Бегейма М.О. звернулися до суду із заявою про скасування судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2020 року, у якій просили судовий наказ скасувати і стягнути з КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. До заяви було додано договір б/н про надання правничої допомоги ОСОБА_1 з квитанцією про оплату послуг згідно договору у розмірі 3000,00 грн. (а.с. 47-50).
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2021 року судовий наказ було скасовано (а.с. 53).
25 лютого 2021 року представник ОСОБА_1 – адвокат Бегейма М.О. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено з підстав того, що ухвалення додаткового рішення цивільно –процесуальним законодавством передбачено лише для рішення.
З таким висновком суду погодитись не можна, з огляду на наступне. 
Відповідно до положень п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3)постанови; 4) судові накази. 
Відповідно до ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом. 
Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. 
Згідно ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог .При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.
Як вбачається зі змісту ЦПК України, його норми прямо не вказують на необхідність стягнення судових витрат при постановленні судом судового наказу чи ухвали суду про скасування судового наказу ,на відміну від рішення суду .
Однак , відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). 
Як вбачається зі змісту, норми ЦПК передбачають у цивільних справах стягнення судових витрат по судових рішеннях, якими цивільна справа закінчується розглядом (крім окремого провадження) у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України (ст.89, 141, 142 ЦПК )
Як вбачається, у ч. 1 ст. 270 ЦПК України законодавцем не вжите словосполучення «рішення суду» як різновид судового рішення ,а вжите слово «рішення» , що дає підстави вважати ,що йдеться про судове рішення.
З врахуванням викладеного, а також загальних засад цивільно- процесуального законодавства щодо необхідності відшкодування обгрунтованих судових витрат зокрема й на правничу допомогу, колегія суддів вважає можливим застосувати аналогію права і відшкодувати ОСОБА_1 понесені ним витрати на правничу допомогу, результатом надання якої стало скасування судового наказу і у стягненні яких додатковим судовим рішенням йому було відмовлено.
ОСОБА_1 було надано суду договір б/н про надання правової допомоги, відповідно до п. 4.2 якого встановлений порядок оплати та розмір гонорару 3 000 грн. (а.с.47), а також копію квитанції про оплату правової допомоги згідно договору у розмірі 3000 грн. (а.с. 49).
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. 
Враховуючи викладене колегія суддів, дійшла до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги , скасування оскаржуваної ухвали з ухваленням нової - про задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення стягнення судових витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2021 року скасувати.
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Стягнути з Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 3 000 грн у відшкодування судових витрат.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий                                                                 С.Г. Копаничук

Судді:                                                                        С.К. Медвецький

                                                                               В. В. Оніщук