Ухвала
 
14 травня 2021 року
м. Київ
справа № 748/2338/19
провадження № 61-6929ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 25 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні, виділення у власність 1/2 частини житлового будинку з прибудинковими спорудами, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки в натурі із спільної часткової власності та вселення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
22 квітня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Чернігівського апеляційного суду від 25 березня 2021 року у вказаній вище справі, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
У касаційній скарзі заявник просить звільнити його від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» та додає копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1).
За змістом пункту 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Отже, громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи звільняються від сплати судового збору, якщо вони є позивачами у справі, тобто звернулися з позовом до суду за захистом свого порушеного права або інтересу. Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 404/4822/15-ц (провадження № 14-55цс19).
Як вбачається із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, заявник оскаржує судове рішення, ухвалене за наслідками розгляду первісної та зустрічної позовної заяви.
ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги на зазначене рішення в частині оскарження судового рішення за наслідками розгляду первісного позову, за зустрічним позовом ОСОБА_1 є відповідачем, а тому на нього не поширюються встановлені законодавством пільги щодо сплати судового збору.
Інших доказів, що підтверджують підстави звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відповідно до закону, матеріали касаційного провадження не містять.
Таким чином, особі, яка подала касаційну скаргу, слід сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року, з подальшими змінами. 
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми. 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.                   р-н/22030102, ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007,          ККДБ - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)». 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
Зважаючи на те, що зустрічну позовну заяву пред`явлено у грудні 2019 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня                            2019 року.
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року становив 1 921 грн.
Ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб                               (1 921 грн * 0,4 = 768,40 грн) (редакція закону на момент подачі позовної заяви). Закон пов`язує сплату судового збору за подачу касаційної скарги незалежно від вирішення спору по суті.
Ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб(9 605 грн) (редакція закону на момент подачі позовної заяви). Закон пов`язує сплату судового збору за подачу касаційної скарги незалежно від вирішення спору по суті.
Ураховуючи наведене, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 536,80 грн.
Отже, судовий збір підлягає сплаті за подачу касаційної скарги у розмірі                                             1 536,80 грн.   
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 25 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні, виділення у власність 1/2 частини житлового будинку з 
прибудинковими спорудами, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки в натурі із спільної часткової власності та вселення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 залишити без руху.
Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 14 червня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.  
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                       І. В. Литвиненко