Постанова
Іменем  України 
19 травня 2021 року
м. Київ
справа № 728/347/19
провадження № 61-2837св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Агродім»,
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2019 року в  складі судді Луговця О. А. та  постанову Чернігівського апеляційного суду від  08 січня 2020 року в складі колегії суддів: Мамонової О. Є., Бобрової І. О., Губар В. С.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду з позовами до Товариства з  обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Агродім» (далі - ТОВ «СП «Агродім») та просили стягнути на їх користь невиплачені суми при звільненні, а саме неоплачені години роботи у змінах за період з 01 січня 2017 року по 21 листопада 2018 року; доплату за роботу в нічний час та в святкові дні; грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки з урахуванням коригування середньої заробітної плати на коефіцієнт підвищення посадових окладів, яке відбулося з 01 січня 2018 року; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21 листопада 2018 року по день ухвалення рішення суду.
Свої вимоги обґрунтовували тим, що до 21 листопада 2018 року вони перебували в трудових відносинах з відповідачем та працювали на посадах охоронників.
Вказували, що працювали позмінно й тривалість їх зміни становила 24 години на  добу та дві чи три доби вихідних, однак у табелі обліку робочого часу їм  ставили зміну тривалістю 22 години. Факт порушення відповідачем їхніх трудових прав встановлено інспекційним відвідуванням інспектора Управління Держпраці у Чернігівській області, за результатами якого винесено припис. 
За їх розрахунками, кожен в середньому працював по сім змін, їм було недоплачено за 14 годин роботи за місяць та за 168 годин за рік, а всього за  період з 01 січня 2017 року по 21 листопада 2018 року недоплата становить за  виконану роботу протягом 490 годин. 
21 листопада 2018 року вони були звільнені з займаних посад охоронників у  зв`язку із скорочення штату працівників. Зазначали, що в день звільнення відповідач не виплатив їм усі належні від підприємства суми, чим позбавив права на отримання винагороди, яка забезпечує їм та їхнім сім`ям достатній рівень для життя.
Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16 липня 2019  року цивільні справи за позовами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ТОВ «СП «Агродім» про стягнення невиплачених сум при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні об`єднані в одне провадження.
У вересні 2019 року позивачі подали заяву про уточнення позовних вимог, у якій просили стягнути з відповідача:
- на користь ОСОБА_3 10 706, 50 грн недоплати за виконану роботу та  44 876, 56 грн середньої заробітної плати за весь час затримки розрахунку при звільненні, а всього 55 583, 06 грн;
- на користь ОСОБА_1 11 098, 50 грн недоплати за виконану роботу та  57 016, 90 грн середньої заробітної плати за весь час затримки розрахунку при звільненні, а всього 68 115, 40 грн;
- на користь ОСОБА_2 11 098, 50 грн недоплати за виконану роботу та  50 939, 77 грн середньої заробітної плати за весь час затримки розрахунку при звільненні, а всього 62 038, 27 грн;
- на користь ОСОБА_4 11 500, 30 грн недоплати за виконану роботу та  50 623, 49 грн середньої заробітної плати за весь час затримки розрахунку при звільненні, а всього 62 123, 79 грн;
- на користь ОСОБА_5 11 098, 50 грн недоплати за виконану роботу та  56 576, 65 грн середньої заробітної плати за весь час затримки розрахунку при звільненні, а всього 67 675, 15 грн;
- на користь ОСОБА_6 11 098, 50 грн недоплати за виконану роботу та  56 486, 27 грн середньої заробітної плати за весь час затримки розрахунку при звільненні, а всього 67 584, 77 грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від  08 січня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження заявлених позовних вимог позивачі суду не надали, наведені ними доводи та проведені розрахунки є припущеннями, на яких не може ґрунтуватися судове рішення, особливо якщо це стосується стягнення коштів.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
05 лютого 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_7 звернулися до  Верховного Суду з  касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та  порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16  вересня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від  08 січня 2020 року й ухвалити нове рішення про задоволення їх позовних вимог.
Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач не надав суду доказів того, що  всі первинні бухгалтерські документи, у яких відображено виплату заробітної плати, і які витребовував суд, викрадені й що вони існували тільки в паперовому вигляді. У приписі інспектора праці від 20 грудня 2018 року, який відповідач не оскаржив, зафіксовано, що всі охоронники, у тому числі позивачі, працювали позмінно (одна доба роботи, три доби вихідних), при цьому відпрацьований ними робочий час за добу обліковано як 22 години.
Судові рішення в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_5 та   ОСОБА_6 в касаційному порядку не оскаржуються, а тому в цій частині судом касаційної інстанції не переглядаються.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2020 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
14 квітня 2020 року справа № 728/347/19 надійшла до Верховного Суду.
ТОВ «СП «Агродім» надіслало відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити її  без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і  вирішення справи.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не  закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що  діяв до набрання чинності цим Законом. 
За вказаних обставин тут і надалі положення ЦПК України застосовуються у редакції, яка діяла до 08 лютого 2020 року.
Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи  процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Фактичні обставини, встановлені судами
Установлено, що  ОСОБА_3 з 01 листопада 2013 року працював у ТОВ «СП «Агродім» на посаді охоронника, наказом № 747к від 21 листопада 2018 року був  звільнений із займаної посади за пунктом 1 статті 40 КЗпП України (за скороченням штату працівників) з 21 листопада 2018 року.
Згідно з довідкою ТОВ «СП «Агродім» від 05 серпня 2019 року № 466 ОСОБА_3 в день звільнення, 21 листопада 2018 року, нараховано та  виплачено розрахункову суму 14 040, 41 грн, у тому числі вихідну допомогу в  розмірі 6 418, 02 грн.
ОСОБА_2 з 20 травня 2014 року працював у ТОВ «СП «Агродім» на посаді охоронника, наказом № 744к від 21 листопада 2018 року був звільнений із  займаної посади за пунктом 1 статті 40 КЗпП України (за скороченням штату працівників) з 21 листопада 2018 року.
Згідно з довідкою ТОВ «СП «Агродім» від 05 серпня 2019 року № 464 ОСОБА_2 в день звільнення, 21 листопада 2018 року, нараховано та виплачено розрахункову суму 16 268, 79 грн, у тому числі вихідну допомогу в  розмірі 6 684, 72 грн.
ОСОБА_1 з 03 квітня 2007 року працювала у ТОВ «СП «Агродім» на посаді охоронника, наказом № 746к від 21 листопада 2018 року була звільнена із займаної посади за пунктом 1 статті 40 КЗпП України (за скороченням штату працівників) з 21 листопада 2018 року.
Згідно з довідкою ТОВ «СП «Агродім» від 05 серпня 2019 року № 467 ОСОБА_1  в день звільнення, 21 листопада 2018 року, нараховано та виплачено розрахункову суму 19 326, 10 грн, у тому числі вихідну допомогу в розмірі 5 892, 18  грн.
ОСОБА_4 з 18 травня 2012 року працював у ТОВ «СП «Агродім» на посаді охоронника, наказом № 742к від 21 листопада 2018 року був звільнений із  займаної посади за пунктом 1 статті 40 КЗпП України (за скороченням штату працівників) з 21 листопада 2018 року.
Згідно з довідкою ТОВ «СП «Агродім» від 05 серпня 2019 року № 465 ОСОБА_4 в день звільнення, 21 листопада 2018 року, нараховано та  виплачено розрахункову суму 19 304, 56 грн, у тому числі вихідну допомогу в  розмірі 5 784, 24 грн.
Управлінням Держпраці у Чернігівській області було проведено інспекційне відвідування ТОВ «СП «Агродім», за результатами якого видано припис про усунення виявлених порушень № 25-04-011/0885-0578 від 20 грудня 2018 року, у  якому констатується, зокрема, про незабезпечення в ТОВ «СП «Агродім» протягом 2017-2018 років достовірного обліку робочого часу при роботі в  змінному режимі та виконуваної роботи всім працівникам, які перебували на  посадах охоронників.
Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області 16 липня 2019 року витребувано в ТОВ «СП «Агродім», зокрема, правила внутрішнього трудового розпорядку, функціональні обов`язки позивачів, графіки змінності та табелі робочого часу позивачів за період їх роботи на підприємстві.
На виконання вимог суду ТОВ «СП «Агродім» повідомило про неможливість надати вищевказані документи в зв`язку із їх викраденням, на підтвердження чого надало повідомлення Ірпінського ВП ГУНП в Київській області про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12019110040000935 за фактом крадіжки в ніч із 22 квітня 2019 року на 23 квітня 2019 року невстановленою особою із належного ТОВ «СП «Агродім» автомобілю робочого ноутбука та бухгалтерських документів товариства, які також знаходились у  автомобілі, а саме: табелів обліку робочого часу охоронців товариства за  періоди з 2012-2018 роки (копії та оригінали); функціональних обов`язків охоронців та інших копій та оригіналів бухгалтерських документів (яких саме в ході досудового розслідування не встановлено).
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною п`ятою статті 55 Конституції України кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. 
Частиною першою статті 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
За приписами частини першої статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (частина перша статті 94 КЗпП України).
Аналогічні положення містить стаття 1 Закону України «Про оплату праці».
Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, яка складається із основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних і компенсаційних виплат.
Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до  встановлених норм праці (норма часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.
Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.
Згідно з частинами першою, другою статті 97 КЗпП України оплата праці працівників на підприємствах в установах і організаціях здійснюється за  погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці, яка може проводитися як за результатами індивідуальних так і колективних робіт. 
Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у  колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. 
Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. 
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У якості доказів на підтвердження своїх позовних вимог, позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 посилались на припис Управління Держпраці у Чернігівській області від 20 грудня 2018 року, яким встановлено факт порушення їх прав.
Водночас, як установили суди попередніх інстанцій, вказаний припис не містить інформації щодо тривалості змін охоронників, їх кількості в спірний період та  кількості відпрацьованих годин кожним із позивачів у зміні та, відповідно, з  нього неможливо встановити кількість відпрацьованих і неоплачених годин роботи, що  безпосередньо стосується предмету заявленого позову. До того ж у судовому засіданні позивачі зазначали про різну кількість змін у місяцях, а  їх представник повідомив про те, що в основу розрахунку була покладена орієнтовна кількість - 490 недоплачених годин роботи.
Інших належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не надали. При цьому суди встановили, що витребовувані судом першої інстанції первинні бухгалтерські документи відповідач не зміг надати з поважних причин, оскільки такі були викрадені.
Таким чином, установивши, що в день звільнення з позивачами ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були проведені повні розрахунки, що підтверджено довідками ТОВ «СП «Агродім» від 05 серпня 2019 року та відомостями з Пенсійного фонду України, і доказів на спростування цих обставин позивачі суду не надали, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на їх користь невиплачених сум при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки зводяться до незгоди заявників з висновками судів стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. В  силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.
Висновки за результатом розгляду касаційної скарги
Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. 
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Судові рішення судів попередніх інстанцій в оскаржуваній частині відповідають вимогам закону й підстав для їх скасування немає.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2019 року та  постанову Чернігівського апеляційного суду від  08 січня 2020 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без змін.
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. 
Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат. 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2019  року та  постанову Чернігівського апеляційного суду від  08 січня 2020  року  в  частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Агродім» про стягнення невиплачених сум при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненнізалишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття,  є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
                                                                                                            І. О. Дундар
                                                                                                            Є. В. Краснощоков