Ухвала
 
10 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 754/17336/19
 
провадження № 61-8617ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від  17  травня 2021 року у справі за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру зайнятості про встановлення факту, визнання дій протиправними, відшкодування моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2019 року Київський міський центр зайнятості звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача на свою користь безпідставно виплачені кошти у розмірі 50 684 грн 26 коп.
 
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02 квітня 2020 року позов Київського міського центру зайнятості залишено без розгляду, у зв`язку з чим зустрічний позов ОСОБА_1 повернуто заявнику.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 22 липня 2020 року апеляційну скаргу Київського міського центру зайнятості задоволено. Скасовано ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 02 квітня 2020 року й справу передано для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.
 
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 03 березня 2021року у задоволенні позову Київського міського центру зайнятості відмовлено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 17 травня 2021 року апеляційну скаргу Київського міського центру зайнятості задоволено. Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03 березня 2021 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким позов Київського міського центру зайнятості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Київського міського центру зайнятості безпідставно отриману допомогу на випадок безробіття у розмірі 50 684 грн 26 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
У травні 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій заявник просить оскаржуване судове рішення скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження                             у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Подана касаційна скарга  ОСОБА_1 не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки зі змісту прохальної частини скарги вбачається, що заявник просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 17 травня 2021 року й залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Однак з огляду на зміст касаційної скарги та додаткових пояснень до неї вбачається, що заявник також в дану касаційну скаргу включив скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 квітня 2021 року у цій справі.
 
Тому враховуючи викладене заявнику належить уточнити вимоги касаційної скарги в частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 26 квітня 2021 року, зазначивши які саме судові рішення ним оскаржуються у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України та надати касаційну скаргу (у її новій редакції), копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею           392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від  17  травня 2021 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків місячний строк, але який      не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                        О. М. Осіян