П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/1635/21	

 	Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.                               Дата і місце ухвалення: 16.04.2021р., м. Херсон                                         	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –   Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Білозерської селищної ради на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року по справі за адміністративним позовом агрофірми радгосп «Білозерський» до Білозерської селищної ради, третя особа - комунальне підприємство «АВЕРС» Дніпровської сільської ради, про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2021 року агрофірма радгосп «Білозерський» звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Білозерської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення одинадцятої сесії Білозерської селищної ради VІІІ скликання від 26.03.2021р. № 99 «Про зміну засновника, найменувань та затвердження статутів комунальних підприємств Білозерської селищної ради».
15.04.2021р. позивач подав до суду першої інстанції заяву про застосування заходів забезпечення адміністративного позову, у відповідності до ст.152 КАС України, шляхом:
- зупинення дії рішення одинадцятої сесії Білозерської селищної ради VIII скликання «Про зміну засновника, найменувань та затвердження статутів комунальних підприємств Білозерської селищної ради» від 26.03.2021р. №99;
- заборони Білозерській селищній раді вчиняти будь-які дії направлені на державну реєстрацію змін до установчих документів агрофірми радгосп «Білозерський» (код ЄДРПОУ 00413506);
- заборони державним реєстраторам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», вчиняти/здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» відносно агрофірми радгосп «Білозерський» (код ЄДРПОУ 00413506). 
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року заяву задоволено частково.
Зупинено дію рішення одинадцятої сесії Білозерської селищної ради VIII скликання «Про зміну засновника, найменувань та затвердження статутів комунальних підприємств Білозерської селищної ради» від 26.03.2021р. №99.
Заборонено Білозерській селищній раді вчиняти дії направлені на державну реєстрацію змін до установчих документів агрофірми радгосп «Білозерський» (код ЄДРПОУ 00413506), внесених рішенням одинадцятої сесії Білозерської селищної ради VIII скликання «Про зміну засновника, найменувань та затвердження статутів комунальних підприємств Білозерської селищної ради» від 26.03.2021р. №99.
Заборонено державним реєстраторам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» вчиняти/здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» відносно агрофірми радгосп «Білозерський» (код ЄДРПОУ 00413506).
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Білозерська селищна рада подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 16.04.2021р. з прийняттям нового судового рішення – про відмову в задоволенні заяви агрофірми радгосп «Білозерський» про забезпечення позову та закриття провадження у справі.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вжитті заходів забезпечення позову у даній справі шляхом зупинення рішення одинадцятої сесії Білозерської селищної ради VIII скликання «Про зміну засновника, найменувань та затвердження статутів комунальних підприємств Білозерської селищної ради» від 26.03.2021р. №99 судом першої інстанції не враховано, що вказане рішення стосується двох комунальних підприємств, а саме: КП «Аверс» та КП «Агрофірма радгосп «Білозерський». При цьому, зупинене судом рішення сесії селищної ради вже було виконане відносно КП «Аверс», яке на даний час не взмозі здійснювати повноцінну підприємницьку діяльність.
Також, апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала не містить законних доводів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, як і щодо наявності очевидних ознак протиправності рішення селищної ради від 26.03.2021р. №99. Фактично поданою заявою про забезпечення позову КП «Агрофірма радгосп «Білозерський» вчиняє дії направлені на уникнення підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування, тобто Білозерській селищній раді. 
Посилається апелянт і на те, що при вирішенні спірного питання судом першої інстанції не враховано, що Білозерська селищна рада приймаючи рішення від 26.03.2021р. №99,  діяла не як суб`єкт владних повноважень, а як засновник юридичної особи, у зв`язку  з чим оскаржуване у справі рішення не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні КАС України.  Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що з аналогічним позовом та аналогічною заявою про забезпечення позову агрофірма радгосп «Білозерський» звернулася 16.04.2021р. до Господарського суду Херсонської області.
14.05.2021 року від позивача - комунального підприємства Агрофірма радгосп «Білозерський» до апеляційного суду надійшла заява про визнання апеляційної скарги.
05.05.2021 року КП «Аверс» Білозерської селищної ради подало письмові пояснення щодо апеляційної скарги, в яких підтримало скаргу Білозерської селищної ради та просить її задовольнити. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 26.03.2021р. на одинадцятій сесії Білозерської селищної ради VIII скликання прийнято рішення №99 «Про зміну засновника, найменувань та затвердження статутів комунальних підприємств Білозерської селищної ради», яким:
-          змінено засновників комунального підприємства Агрофірма радгосп «Білозерський» та комунального підприємства «Аверс» шляхом виключення зі складу засновника Дніпровської сільської ради  та включення до складу засновника Білозерську селищну раду;
-          змінено назви підприємств, а саме: замість «Агрофірма радгосп «Білозерський» на «комунальне підприємство Агрофірма радгосп «Білозерський»; замість «комунальне підприємство «Аверс» Дніпровської сільської ради» на «комунальне підприємство «Аверс» Білозерської селищної ради»;
-          затверджено в новій редакції статути комунального підприємства Агрофірма радгосп «Білозерський» та комунального підприємства «Аверс» Білозерської селищної ради;
-          зобов`язано голову комісії з реорганізації Дніпровської, Кізомиської, Миролюбівської та Правдинської  сільських рад  здійснити організаційно-правові заходи щодо проведення державної реєстрації змін у складі засновників  і найменувань комунальних підприємств та реєстрацію статутів у встановленому чинним законодавством порядку. 
В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову агрофірма радгосп «Білозерський» посилалася на те, що рішення від 26.03.2021р. №99 має очевидні ознаки протиправності, оскільки Білозерською селищною радою порушено процедуру підготовки й прийняття рішення, передбачену ст.ст. 12, 46, 47, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Регламентом роботи Білозерської селищної ради, Положенням про постійні комісії  селищної ради, затвердженим рішенням Білозерської селищної ради від 07.12.2020р. №4. 
Крім того, заявник забезпечення позову зазначав, що зміна найменування  та статуту агрофірми радгосп «Білозерський» призведе до необхідності внесення змін  до всіх право установчих документів, дозвільних документів, у тому числі ліцензій, на отримання послуг щодо переоформлення яких необхідно буде витратити близько 160 тис. грн.
Суд першої інстанції, задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Судом враховано, що агрофірма радгосп «Білозерський» є найбільшим платником податків до Білозерської об`єднаної територіальної громади, трудовий колектив агрофірми налічує понад 500 осіб, а зміна найменування та статуту агрофірми радгосп «Білозерський» призведе до необхідності внесення змін до всіх правоустановчих документів, ліцензій та дозвільних документів, що потребує додаткових витрат.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі виходячи з наступного.
Згідно ч.1, ч.2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів задля створення можливості реального виконання у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача (заявника).
Колегія суддів зазначає, що вищезазначені підстави є оціночними, а тому містять небезпеку застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до негативних правових наслідків для позивача (заявника) та/чи відповідача, а також інших осіб, що не є сторонами провадження.
Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.
Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до вирішення спору по суті, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом. Підстави для забезпечення позову повинні бути доведені відповідними доказами.
Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
Водночас, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з правовими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
В той же час, Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018р. у справі №800/521/17 зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.
В питанні вжиття заходів забезпечення позову Верховний Суд сформував сталу правову позицію щодо застосування норм процесуального права, яка полягає в наступному: «Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте суд звертає увагу, що відповідно до статті 150 КАС зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі».
Такий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 10.04.2019р. у справі №826/16509/18, від 26.12.2019р. у справі № 640/13245/19 та від 20.03.2019р. у справі №826/14951/18.
Таким чином, вказані заявником наявні ознаки протиправності оскаржуваного рішення є передчасними та не можуть вважатись підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки вони підлягають оцінці під час судового розгляду справи по суті вимог.
Щодо посилання позивача на наявність очевидних ознак протиправності рішення одинадцятої сесії Білозерської селищної ради VІІІ скликання від 26.03.2021р. № 99 «Про зміну засновника, найменувань та затвердження статутів комунальних підприємств Білозерської селищної ради» та порушення таким рішенням відповідача прав, свобод та інтересів трудового колективу агрофірми, то колегія суддів зазначає, що  перевірка протиправності рішення можлива лише на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності під час судового розгляду справи на підставі позову, про забезпечення якого просить позивач. Тобто, встановлення ознак протиправності оскаржуваного рішення є фактично вирішенням спору по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та є неприпустимим на даній стадії судового процесу.
У даному випадку, вирішення питання про забезпечення позову може трактуватись як передчасне вирішення спірних правовідносин, в той час, коли суд не здійснював дослідження та оцінку доказів та обставин, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення.
Сама лише незгода позивача із рішенням Білозерської селищної ради та звернення до суду з позовом про визнання його протиправним і скасування ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову. Підтвердження факту вчинення відповідних порушень, якими обґрунтовано позов, чи спростування їх може бути з`ясоване виключно в процесі розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.
До того ж, колегія суддів наголошує, що заходи забезпечення позову повинні обиратися судом з урахуванням дотримання балансу між правами та інтересами позивача, за захистом яких він звернувся, та наслідками впливу таких заходів на права та свободи заінтересованих осіб.
Так, принцип рівності сторін - один із складників концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (рішення Європейського суду з прав людини «Кресс проти Франції» від 07.06.2001р.).
Зупиняючи дію рішення одинадцятої сесії Білозерської селищної ради VІІІ скликання від 26.03.2021р. № 99 «Про зміну засновника, найменувань та затвердження статутів комунальних підприємств Білозерської селищної ради» суд першої інстанції залишив поза увагою, що вказане рішення прийнято не тільки відносно позивача, а й щодо КП «Аверс», яке, в свою чергу, вважає таке рішення законним. 
Колегія суддів звертає увагу, що забезпечення позову є крайнім заходом, оскільки вживається судом з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних рішень, дій та бездіяльності з боку відповідача, щоб забезпечити в подальшому реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
В той же час, можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому, про що зазначено у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №826/13306/18.
З цих підстав колегія суддів не приймає до уваги посилання агрофірми радгосп «Білозерський» на необхідність понесення додаткових витрат на переоформлення правовстановлюючих та дозвільних документів.
Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта, що позивачем, в обґрунтування доводів заяви про забезпечення позову, не наведено, а судом першої інстанції не встановлено, в чому конкретно полягає існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди саме правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у даній адміністративній справі, а також не вказано обґрунтованих доводів щодо неможливості відновлення порушених прав у подальшому.  Позивач не посилається на жодні дійсно існуючі обставини, які б підтверджували існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. 
А відтак, колегія суддів доходить висновку, що при зверненні з даною заявою про забезпечення позову позивачем не доведено наявності  підстав для її задоволення, передбачених статтею 150 КАС України.  
Оскільки судом першої інстанції, при розгляді клопотання про забезпечення позову, порушено норми матеріального та процесуального права, а також не повно з`ясовано обставини справи, тому, відповідно до ст.317 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 16.04.2021р.  та постановити нову ухвалу - про відмову в задоволенні заяви агрофірми радгосп «Білозерський» про забезпечення позову.
Що ж до клопотання Білозерської селищної ради про закриття провадження у справі, обґрунтованого тим, що спір щодо законності рішення від 26.03.2021р. № 99 «Про зміну засновника, найменувань та затвердження статутів комунальних підприємств Білозерської селищної ради» не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, то колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, оскільки підсудність справи вирішуватиметься судом під час відкриття провадження у справі. 
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -          
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Білозерської селищної ради задовольнити частково.
Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року скасувати.
Відмовити в задоволенні заяви агрофірми радгосп «Білозерський» про застосування заходів забезпечення адміністративного позову у справі за адміністративним позовом агрофірми радгосп «Білозерський» до Білозерської селищної ради, третя особа - комунальне підприємство «АВЕРС» Дніпровської сільської ради, про визнання протиправним та скасування рішення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлений 18 травня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                                    І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук