ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 761/17461/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  25 травня 2021 року                                                                                            м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Черпіцької Л.Т. та суддів Пилипенко О.Є., Собківа Я.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу   Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від   25 січня 2021 року   у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)   про визнання недійсною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
В С Т А Н О В И В :
12.06.2020 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Департаменту транспортної інфраструктури ВО КМР (КМДА) про скасування постанови головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Шимкова Я.Й. про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії АС № 0000006001 від 10.04.2020 р.
Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що її було притягнуто до відповідальності з недотриманням встановленого порядку, постанова винесена з порушенням прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 10.04.2020 р. о 19 год. 57 хв. на вул. Стрітенській біля будинку № 2/8 в м. Києві у режимі фото/відеозйомки посадовою особою відповідача зафіксовано порушення правил зупинки транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», модель «CLA180», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , а саме порушення вимог п.15.9«г» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність згідно з ч.3 ст. 122 КУпАП. Відповідачем не вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин у справі, а тому висновок про наявність адміністративного правопорушення є помилковим. 
Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва  від 25 січня 2021 року позовні вимоги задоволені повністю.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якому просить скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. При цьому зазначив про порушення судом норм процесуального права, оскільки при вирішенні справи не було враховано матеріалів фотофіксації, що підтверджують факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення. 
Позивачем було направлено відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської  міської ради без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду без змін, посилаючись на те, що притягнути особу до адміністративної відповідальності можливо лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчинення, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 10.04.2020 р. посадова особа відповідача, а саме головний інспектор з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Шимков Я.Й., виніс постанову, якою притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 10.04.2020 р. о 19 год. 57 хв. на вул.Стрітенській біля будинку № 2/8 в м.Києві у режимі фото/відеозйомки вказаною посадовою особою зафіксовано порушення правил зупинки транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», модель «CLA180», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є позивачка, а саме порушення вимог п.15.9 «г» ПДР України, зокрема зупинка ближче 10 метрів від пішохідного переходу, за що передбачена відповідальність згідно з ч.3 ст. 122 КУпАП.
Вимоги пункту 15.9 «г» ПДР України встановлюють, що зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.
Разом з тим, згідно з ч.3 ст. 122 КУпАП … порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 73 КАС України  належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
У той же час, згідно з ст. 74 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Так, належним доказом  даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що й підтверджувало б факт зупинки транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу.
Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 08.02.2018 р. у справі 760/3696/16-а, від 18.07.2019 р. у справі 216/5226/16-а.
Разом з тим, з долучених до відзиву на позов представником відповідача фотографій, а також із змісту самої постанови, не вбачається, що посадовою особою, яка виносила постанову, здійснювались відповідні заміри відстані, при цьому також не вказано назви засобу, за допомогою якого могли б проводитись такі заміри.
При цьому, інших доказів вчинення адміністративного правопорушення, зазначеного у постанові, в порядку ст. 251 КУпАП надано не було.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посадовою особою відповідача в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винна ОСОБА_1 у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності  та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору по суті. 
Слід зазначити, що норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
А отже, колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції, що за таких обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП є недоведеним.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В той же час, в порушення вказаних вимог, посадовою особою відповідача не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини справи, що мали значення для її правильного вирішення.
Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.
Згідно з ч. 1      ст. 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до      ст. 316 КАС України    суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.241,242,311,316,321,322,325,329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу     Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)   залишити без задоволення, а    рішення     Шевченківського районного суду м. Києва від   25 січня 2021 року     - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови виготовлено 25 травня 2021 року.

Головуючий суддя	Л.Т. Черпіцька	
 Судді:	 О.Є. Пилипенко	
 	 Я.М. Собків