КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
Справа №755/18127/20                              Головуючий у 1 інстанції: Гаврилова О.В.
Провадження №22-ц/824/4932/2021        Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
 
12 березня 2021 року                                                                       м. Київ
 
Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати в цивільних справах Київського апеляційного суду в складі:
головуючого                                         Гаращенка Д.Р.
суддів                                              Сліпченка О.І, Сушко Л.П.,
розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою адвоката Вак Ольги Володимирівни представника ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2021 року в справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Теуту Євгенія Павлівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним,-
 
ВСТАНОВИЛА
 
У листопаді 2020 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Теуту Євгенія Павлівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Теуту Євгенія Павлівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним повернуто позивачеві.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, адвокат Вак О.В. представник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ухвала є незаконною, прийнята з порушенням норм процесуального права.
Вважає, що посилання суду першої інстанції на те, що ухвала суду про залишення позовної заяви без руху була надіслана на електронну адресу сторони позивача та саме з цієї дати повинен облікуватися строк на усунення недоліків, є необґрунтованим, оскільки зазначена в позові електронна адреса представника не зареєстрована у підсистемі «Електронний суд», не містить ознак електронної адреси учасника судового процесу в домені mail.gov.ua, яка створюється в системі обмін електронними документами між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу, розміщеній на офіційному веб-порталі Судової влади України.
Вказує, що ухвала суду про залишення позову без руху не надсилалася позивачу в установленому Законом порядку.
Про наявність оскаржуваної ухвали представник позивача дізналася з ЄДРСР, 04 січня 2021 року.
ОСОБА_2 відзив на апеляційну скаргу не подала.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
У порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що недоліки позивачем усунуті з пропущенням встановлено судом строку, мотивованого та обґрунтованого клопотання про продовження пропущеного процесуального строку та доказів поважності причин його пропуску представником позивача до суду подано не було.
Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2020 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Теуту Євгенія Павлівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним. (а.с.1-9)
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, запропоновано позивачу в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки. (а.с. 16-18)
Згідно довідки про доставку електронного листа, документ в електронному вигляді «Ухвала про залишення позовної заяви без руху» від 10.12.2020 по справі №755/18127/20 було надіслано 16.12.2020 11:41:36 одержувачу на його електронну адресу  ІНФОРМАЦІЯ_1 . Документ доставлено до електронної скриньки: 16.12.2020. (а.с. 19).
06 січня 2021 року на виконання вимог ухвали суду адвокатом Вак О.В. надано позовну заяву в новій редакції та квитанцію про сплату судового збору. (а.с. 20-31)
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2021 року позовну заяву повернуто позивачеві у зв`язку з тим, що позивачем усунуті недоліки позовної заяви з пропущенням встановлено судом строку. (а.с. 32-33)
Відповідно до ч. 1 ст. 184 ЦПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.
Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч. 1 ст. 185 ЦПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 ст. 185 ЦПК України).
Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч. 5 ст. 185 ЦПК України).
Аналіз положення частини 1 та 2 ст. 185 ЦПК України дає підстави дійти висновку, що повернення заяви з тих підстав, що позивач не виконав вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху, можливе лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, але ухилилась від виконання вимог, визначених судом.
В ухвалі Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2021 року зазначено, що копію ухвали про залишення позовної заяви без руху було отримано представником позивача 16 грудня 2020 року, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.
Проте, надсилаючи позивачу ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху на електронну адресу зазначену у позовній заяві  ІНФОРМАЦІЯ_1  суд першої інстанції не урахував наступного.
Згідно положень п.п. 15.1. п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.
У пункті 15.14 Перехідних положень визначено, що суд вручає судові рішення в паперовій формі.
Згідно ч. 7 ст. 14 ЦПК України особам. які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у  справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.
Відповідно до ч. 13 ст. 14 ЦПК України Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Державної судової адміністрації України та після консультацій з Радою суддів України.
Рішенням Вищої ради правосуддя від 28.02.2019 №624/0/15-19 вирішено питання про відтермінування початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, про що 01.03.2019 в газеті «Голос України» (№42 (7048) від 01.03.2019) опубліковано оголошення про відкликання ДСА України оголошення про початок роботи Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
Враховуючи вищезазначені норми процесуального права, оскільки судом першої інстанції не була надіслана позивачу та її представнику в паперовому вигляді із повідомленням про вручення ухвала суду про залишення позовної заяви без руху, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви позивачу у зв`язку з усуненням недоліків позовної заяви з пропущенням встановлено судом строку
Такого висновку апеляційний суд дійшов з урахуванням практики застосування Європейським судом з прав людини (далі ЄСПЛ) статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 №475/97-ВР (далі Конвенція).
Так, відповідно до статті 6 Конвенції кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).
Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі Белле проти Франції від 04 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справах Белле проти Франції від 04 грудня 1995 року та Нун`єш Діаш проти Португалії від 10 квітня 2003 року).
Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції припустився надмірного формалізму, що позбавило позивача права доступу до суду.
Ураховуючи наведене та з метою недопущення порушення права на доступ до правосуддя, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -
 
ПОСТАНОВИЛА
 
Апеляційну скаргу адвоката Вак Ольги Володимирівни представника ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                           Д.Р. Гаращенко

Судді                                                                                       О.І. Сліпченко

                                                                                                Л.П. Сушко