ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 638/18618/17
адміністративне провадження № К/9901/27875/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Рибачука А.І., 
розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 638/18618/17
за позовом   ОСОБА_1 
до  Виконавчого комітету Харківської міської ради, Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії
за касаційною скаргою  Виконавчого комітету Харківської міської ради на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року (колегія у складі: головуючого судді Бегунца А. О., суддів: Рєзнікової С. С., Мінаєвої О. М.)
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.  У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до Виконавчого комітету Харківської міської ради, Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:
- визнати протиправною вимогу Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради про вручення заочного рішення суду по цивільній справі № 642/7321/16-ц ОСОБА_2 особисто під розпис;
- визнати протиправною бездіяльність Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, що полягає у не розгляді питання про визнання ОСОБА_1 наймачем квартири АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати Виконавчий комітет Харківської міської ради визнати ОСОБА_1 наймачем квартири АДРЕСА_1 .
2.  В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив про те, що він                24 лютого 2017 року звернувся до відповідачів в порядку, визначеному Законом України «Про адміністративні послуги» для отримання адміністративної послуги «зміна договору найму житлового приміщення». А саме - через Центр надання адміністративних послуг подав заяву на ім`я міського голови про визнання його наймачем квартири АДРЕСА_1 , а також інші документи, визначені відповідною інформаційною карткою адміністративної послуги. У встановлені законом строки адміністративна послуга «зміна договору найму житлового приміщення» позивачеві надана не була. Листом від 27 червня 2017 року Управління обліку та розподілення житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради для надання послуги вимагає від позивача вручення заочного рішення суду по цивільній справі № 642/7321/16-ц ОСОБА_2 особисто під розпис. Позивач вважає ненадання адміністративної послуги та зазначені вище вимог незаконними, у зв`язку із чим просить позовні вимоги задовольнити.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3.  Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 березня 2019 року позов задоволено повністю.
4. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що строки надання адміністративної послуги позивачеві сплили, але послуга не була надана. Позивач не отримав ані рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради про визнання його наймачем, ані письмової відмови в наданні адміністративної послуги.
5. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03 вересня                 2019 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 березня 2019 року скасовано, прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано вимоги Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради про вручення заочного рішення суду по цивільній справі № 642/7321/16-ц ОСОБА_2 особисто під розпис - незаконними. Визнано бездіяльність Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради та Виконавчого комітету Харківської міської ради, що полягає у не розгляді питання про визнання ОСОБА_1 наймачем квартири АДРЕСА_1 - незаконною. Зобов`язано Виконавчий комітет Харківської міської ради повторно розглянути звернення ОСОБА_1 за послугою «зміна договору найму (переоформлення особистого рахунку) на квартиру» щодо визнання ОСОБА_1 наймачем квартири АДРЕСА_1 .
6. Приймаючи таке рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд не може перебирати на себе функцій суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта, а тому наявна необхідність зобов`язати Виконавчий комітет Харківської міської ради повторно розглянути звернення ОСОБА_1 за послугою «зміна договору найму (переоформлення особистого рахунку) на квартиру» щодо визнання ОСОБА_1 наймачем квартири АДРЕСА_1 .
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7.  07 жовтня 2019 року на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Виконавчого комітету Харківської міської ради на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року, в якій скаржник просить скасувати вказане рішення і прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити.
8. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, скаржник зазначає про те, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. Так, судами не враховано, що цей спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та має вирішуватися в порядку цивільного судочинства. Така позиція узгоджується з висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 826/13571/17 та від 13 лютого 2019 року № 826/19681/16, а також у постановах Верховного Суду.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
9.  Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 жовтня  2019 року визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у складі головуючого судді Стеценко С. Г., суддів Рибачука А. І., Стрелець Т. Г.
10. Ухвалою Верховного суду від 16 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Виконавчого комітету Харківської міської ради на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року.
11.  Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2021 року закінчено підготовку справи до касаційного розгляду і, враховуючи приписи п. 3 ч. 1 ст. 345 КАС України постановлено здійснювати такий в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами з 07 квітня 2021 року.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
13. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, що позивач 24 лютого 2017 року звернувся до Центру надання адміністративних послуг для отримання адміністративної послуги «зміна договору найму (переоформлення особового рахунку) на квартиру» та надав наступні документи: заява на ім`я міського голови, довідка про склад сім`ї та реєстрацію, ордер (його копія), рішення суду по справі № 642/7321/16-Ц від 27 січня 2017 року, виписка з особового рахунку, копія свідоцтва про смерть, копії документів, що посвідчують особу громадянина та членів його сім`ї. 
14. 05 квітня 2017 року Управління обліку та розподілу житлової площі повідомило про передачу запиту щодо порушеного питання до юридичного департаменту, а також вимагало подати оригінал та копію (в 2 прим.) технічного паспорта на займане житлове приміщення.
15. Після виконання позивачем зазначеної вимоги щодо надання технічного паспорта Управлінням обліку та розподілення житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради було надано лист від 27 червня 2017 року № 3-4-9050/0/1-17-1927/0/232-17, яким позивача повідомлено, що йому необхідно під підпис вручити ОСОБА_2 (колишньому мешканцю квартири) рішення суду про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
16. 06 липня 2017 року позивач через свого представника Тарасенко Д. Ю. направив листа Заступнику начальника Управління обліку та розподілення житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради із запереченнями проти вимоги про вручення рішення суду особисто ОСОБА_2 та проханням розглянути заяву позивача у найкоротші строки. Також 17 липня 2017 року представник позивача звернулась до Харківського міського голови Кернеса Г. А. з проханням про недопущення порушення житлових прав позивача та визнання його наймачем квартири АДРЕСА_1 .
17. Протягом встановленого законодавством строку відповідь Харківським міським головою не була надана, тому 21 серпня 2017 року представником позивача було надіслано звернення Харківському міському голові повторно з проханням надати письмову відповідь про результат розгляду звернення.
18. Юридичний департамент Харківської міської ради листом від 18 серпня 2017 року № 5497/9-17 повідомив, що для надання повної та ґрунтовної відповіді залучені інші галузеві департаменти Харківської міської ради та що остаточна відповідь на звернення буде надана додатково.
19. Листом юридичного департаменту Харківської міської ради Харківської області від 07 вересня 2017 року № 5885/9-17, представника позивача повідомлено, що остаточна відповідь її звернення від 17 липня 2017 року була направлена листом від 23 серпня 2017 року № 5691/9-17.
20. 20 вересня 2017 року представник позивача звернулась з листом до юридичного департаменту з проханням надіслати копію відповіді, на що юридичний департамент 09 жовтня 2017 року надав відповідь із зазначенням, що з таким проханням представнику позивача необхідно звернутися до міського голови.
21. 19 жовтня 2017 року представник позивача листом звернувся до Харківського міського голови з проханням направити остаточну відповідь на звернення від                  17 липня 2017 року.
22. 02 листопада 2017 року юридичним департаментом була надіслана копія відповіді на звернення від 17 липня 2017 року, в якій знову зазначили, що позивачу необхідно вручити під підпис копію заочного рішення ОСОБА_2 .
23. Вважаючи таку вимогу та бездіяльність відповідачів протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів. 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
24. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених                     ст. 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
25. . Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод             1950    року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
26. Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч.      1 ст.      2 КАС      України).
27. Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом      установлений інший порядок судового вирішення.
28. Спором адміністративної юрисдикції у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.
15. За правилами п. 1 ч. 2  ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
29. Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.  7 ч. 1              ст. 3      КАС України).
30. До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих   або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
31. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
32. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
20. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
33. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що   підлягає   захисту в   спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
34. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 823/325/16.
35. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
36. Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.
37. Зі змісту позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини стосуються права користування житлом, а саме: визнання ОСОБА_1 наймачем квартири АДРЕСА_1 . Також, у позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що заочним рішенням у цивільній справі № 642/7321/16-ц позивача було визнано таким, що втратив право на користування приміщенням та знятий з реєстрації.
38. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України») суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
39. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 337/2535/2017 (провадження № 14-130цс18) та постанові Верховного Суду від 14 березня 2019 року у справі № 810/886/16.
40. З огляду на вказане та враховуючи суть спірних правовідносин, Суд дійшов висновку, що вказаний спір не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому висновки судів першої та апеляційної інстанцій про розгляд справи в порядку адміністративного судочинства є помилковими.
41. Пунктом 5 частини 1 статті 349 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині.
42. Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
43. Відповідно до частини 1 статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.
44. Таким чином, суди попередніх інстанцій помилково прийняли до свого провадження і розглянули справу з порушенням правил предметної юрисдикції, тому ухвалені судові рішення підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.
Керуючись статтями 139, 238, 239, 341, 345, 349, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Виконавчого комітету Харківської міської ради задовольнити частково.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 березня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року скасувати.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Харківської міської ради, Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції цивільного суду.
Роз`яснити ОСОБА_1 право протягом десяти днів з дня отримання нею відповідної постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та  оскарженню не підлягає. 

Судді	С.Г. Стеценко Т.Г. Стрелець   А.І. Рибачук