П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/11183/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко О.В.   
Суддя-доповідач -  Гонтарук В. М.   
29 квітня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Гонтарука В. М. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Курка О. П. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом Державної служби геології та надр України до Приватного акціонерного товариства "Корнинський кар`єр "Леопард" про анулювання спеціального дозволу, 
В С Т А Н О В И В :
в липні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Корнинський кар`єр "Леопард" про анулювання спеціального дозволу.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
09 березня 2021 року від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.
27 квітня 2021 року від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Позивач в судове засідання не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, про що 20 квітня 2021 року було прийнято  ухвалу.  
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що 17.03.2016 посадовими особами Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра на підставі наказу Держгеонадра України №434 від 23.12.2015 та направлення на проведення перевірки №307-14/06 від 11.03.2016 проведена планова перевірка Приватного акціонерного товариства "Корнинський кар`єр "Леопард" (далі ПрАТ "Корнинський кар`єр "Леопард") з питань дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин.
За результатами перевірки було складено акт перевірки № 06-03/23/2016-19/п (53) від 17.03.2016, яким було встановлено порушення, зокрема, щодо непроведення повторної державної експертизи та оцінки запасів Корнинського родовища Північної та Корнинської ділянок граніту (а.с.27).
17.03.2016 позивач виніс припис №336-14/06 відносно надрокористувача, яким зобов`язано останнього у строк до 23.04.2016 усунути порушення вимог законодавства у сфері надрокористування та подати в письмовій формі до Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр матеріали, які підтверджують факт усунення порушень (а.с.36).
У зв`язку з невиконанням припису органів державного геологічного контролю від 17.03.2016 № 336-14/06 щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування, в частині проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів Корнинського родовища Північної та Корнинської ділянок граніту, наказом Держгеонадр від 28.03.2017 №137 (а.с.38) зупинено дію спеціального дозволу №2992 від 12.05.2003, а надрокористувачу надано строк 30 днів на усунення порушень.
Листом Державна служба геології та надр України №7361/13/14-17 від 31.03.2017 (а.с.39) повідомила ПрАТ "Корнинський кар`єр "Леопард" про зупинення дії спеціального дозволу №2992 від 12.05.2003.
У відповідь на який ПрАТ "Корнинський кар`єр "Леопард" просило відтермінувати строк зупинення дії спеціального дозволу № 2992 від 12.05.2003 до 31.12.2017 у зв`язку із проведенням вказаної експертизи, на підтвердження якої додало копію листа про прийняття матеріалів на експертизу ДКЗ України (а.с.40).
З огляду на прохання відповідача наказом Держгеонадр № 337 від 28.07.2017 (а.с.41) внесено зміни до наказу Держгеонадр № 137 від 28.03.2017 та встановлено, що пункт 3 додатку 2 в частині зупинення дії Дозволу №2992 набирає чинності з 31.12.2017, про що листом №16741/03/14-17 від 04.08.2017 повідомлено ПрАТ "Корнинський кар`єр "Леопард" (а.с.42).
У подальшому в період з 08.08.2019 по 16.08.2019 посадовими особами Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра на підставі наказу Держгеонадра України №211 від 01.07.2019 та направлення на проведення перевірки №1476-14/6 від 05.08.2019 проведена планова перевірка ПрАТ "Корнинський кар`єр "Леопард" з питань дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин, за результатами якої складено акт перевірки №06-04/23/2018-39/п (191) від 16.08.2019 (а.с.49-60).
На підставі вказаного акта 19.08.2019 Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра винесено припис №1641-14/06 (а.с.61), в якому зазначено наступні порушення вимог законодавства:
1) не виконується пункт 3 Програми робіт з видобування корисних копалин гранітів Корнинського родовища (Північна та Корнинська ділянки), а саме не отримано документи, що посвідчують право на земельну ділянку для потреб, пов`язаних з користуванням надрами термін виконання 1 кв. 2018 року, чим порушено вимоги ст.ст.18, 24 Кодексу України про надра, ст.ст.125,126 ЗК України та Постанови Кабінету Міністрів України №615;
2) робочий проект розробки Корнинського родовища гранітів (Коригування робочого проекту Корнинського родовища гранітів (Північна та Корнинська ділянки) у Попільнянському районі Житомирської області не погоджений з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, чим порушено вимоги ст.51 Кодексу України про надра, ст.24 Гірничого закону України;
3) не виконується пункт 4 Програми робіт з видобування корисних копалин гранітів Корнинського родовища (Північна та Корнинська ділянки) в частині продовження видобування за умов отримання акту надання гірничого відводу та земельної ділянки для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, а саме не отримано документи, що посвідчують право на земельну ділянку для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, термін виконання 1 кв. 2018 року, чим порушено вимоги ст.24 Кодексу України про надра та Постанови Кабінету Міністрів України №615;
4) не виконується підпункт 5.3 пункту 5 Угоди про умови користування надрами від 22.12.2017 року №2992, в частині дотримання вимог, передбачених Дозволом та цією Угодою, а саме: надрокористувач не зупинив проведення на наданій йому в користування ділянці роботи, передбачені Дозволом, після зупинення дії Дозволу (дія спеціального дозволу на користування надрами зупинена 31.12.2017, відповідно до наказів Держгеонадр від 28.03.2017 №137, від 28.07.2017 №337).
Відповідно до маркшейдерської документації та довідки ПрАТ "Корнинський кар`єр "Леопард" від 15.08.2019 №15/С8-1 у період з 01.01.2018 по 16.08.2019 видобуток корисних копалин на Корнинському родовищі гранітів (Північна та Корнинська ділянки) склав у об`ємі 9 600,0 м3, чим порушено вимоги ст.24 Кодексу України про надра та Постанови Кабінету Міністрів України №615;
5) не виконано припис від 17.03.2016 №336-14/06 органів державного геологічного контролю щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування в частині проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів Корнинського родовища Північної та Корнинської ділянок граніту, чим порушено вимоги ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" .
Вказаний припис оскаржувався ПрАТ "Корнинський кар`єр "Леопард" у судовому порядку та рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28.02.2020 у справі №240/10582/19, яке набрало законної сили, такий визнано протиправним та скасовано (а.с.69-73).
Відповідно до наказу Держгеонадра № 440 від 28.11.2019 внесено зміни до пункту 3 додатка 2 до наказу від 28.03.2017 в частині доповнення підстав зупинення та надано 30 календарних днів на усунення порушень, про що листом №23991/01/14-19 від 04.12.2019 доведено ПрАТ «Корнинський кар`єр «Леопард»» (а.с.65).
У свою чергу, 13.01.2020 у зв`язку з невжиттям товариством в установлений строк заходів щодо усунення причин зупинення дії спеціального дозволу (не виконано припис припис №1641-14/06 від 19.08.2019) Центральним міжрегіональним відділом внесено подання про анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 2992 від 12.05.2003, про що листом №4178/01/07-20 від 13.03.2020 (а.с.67) повідомлено товариство та надано 15-ти денний строк для надання власної позиції (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами, згідно спеціального дозволу.
У відповідь ПрАТ «Корнинський кар`єр «Леопард»» надіслав голові Державної служби геології та надр України лист №24 від 25.03.2020 (а.с.68), яким не надано згоду на припинення права користування надрами, оскільки припис про який йдеться в листі визнано протиправним та скасовано у судовому порядку.
Державна служба геології та надр України вважаючи, що надрокористувач наділений не правом, а обов`язком вчасно усунути виявлені порушення, а їх неусунення у встановлений строк є виключною виною відповідача та з метою додаткової гарантії ефективного захисту прав надрокористувача остання звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду із даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року № 1174 (далі Положення № 1174), Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.
Пунктом 3 Положення № 1174 передбачено, що основними завданнями Держгеонадр є:
1) реалізація державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр;
2) внесення на розгляд Міністра екології та природних ресурсів пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.
Статтею 15 Кодексу України Про надра встановлено, що надра надаються у постійне або тимчасове користування. Постійним визнається користування надрами без заздалегідь встановленого строку. Тимчасове користування надрами може бути короткостроковим (до 5 років) і довгостроковим (до 50 років). У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено.
Частиною 1 статті 19 Кодексу України Про надра визначено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.
За змістом частині 1 статті 24 Кодексу України Про надра користувачі надр мають право:
1) здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції;
2) розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу;
3) здійснювати на умовах спеціального дозволу консервацію наданого в користування родовища корисних копалин або його частини;
4) на першочергове продовження строку тимчасового користування надрами;
5) користуватися додатковими правами, передбаченими угодою про розподіл продукції.
При цьому, частиною 2 статті 24 Кодексу України Про надра передбачено, що користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.
Права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою.
Статтею 60 Кодексу України Про надра передбачено, що державний контроль і нагляд за веденням робіт по геологічному вивченню надр, їх використанням та охороною спрямовані на забезпечення додержання всіма державними органами, підприємствами, установами, організаціями та громадянами встановленого порядку користування надрами, виконання інших обов`язків щодо охорони надр, встановлених законодавством України.
Згідно з частиною 1 статті 61 Кодексу України Про надра державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.
Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначення процедури продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін врегульовані Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615 (надалі - Порядок №615).
Відповідно до пункту 10 Порядку № 615 невід`ємною частиною дозволу є угода про умови користування надрами, що укладається між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем і містить програму робіт, яка оформляється як додаток, та особливі умови надрокористування, що передбачають: вимоги до ефективності робіт; сучасні технології видобування та переробки корисних копалин; порядок видобування корисних копалин, зокрема з метою запобігання негативним екологічним наслідкам і забезпечення безпеки забудованих територій; види, обсяги і строки виконання робіт на ділянці надр; підстави для припинення діяльності, пов`язаної з використанням ділянки надр.
Відповідно до пункту 22 Порядку № 615 дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням Мінприроди з підстав, передбачених Законом України "Про оцінку впливу на довкілля", центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС у разі: 1) порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр; 2) виникнення внаслідок проведення робіт, пов`язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров`ю працівників або населення; 4) невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища; 5) наявності підстав, передбачених Законом України "Про санкції".
Особливості і умови обмеження або припинення чи тимчасової заборони (зупинення) користування надрами відповідно до угоди про розподіл продукції визначаються Законом України «Про угоди про розподіл продукції» №1039-XIV від 14.09.1999 (Закон - №1039-XIV).
Пунктом 3 статті 53 Кодексу про надра України визначено, що при розробці родовищ корисних копалин повинні забезпечуватися облік стану і руху запасів, втрат і погіршення якості корисних копалин, а також подання до статистичних та інших державних органів встановленої законодавством звітності.
У разі відсутності спору відповідач має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3, 7 частини першої статті 26 Кодексу про надра України, самостійно припиняти право користування надрами, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів це право припиняється у судовому порядку.
Таким чином, слід відмітити, що право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, самостійно або у судовому порядку, що не підтверджується позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду України в постанові від 24.11.2020 у справі № 826/7821/17.
Зазначена норма спрямована на захист інтересів надрокористувачів шляхом обмеження суб`єкта владних повноважень, у визначених законом випадках, приймати рішення про припинення права користування надрами в межах адміністративної процедури. Таким чином, законом встановлюється судовий порядок позбавлення права користування надрами, як додаткова гарантія захисту прав надрокористувачів, яка реалізується під час звернення суб`єкта владних повноважень із позовом до суду.
Відтак, орган, який надав надра у користування, повноважний припинити право користування надрами у випадку, передбаченому пунктом 5 частини першої статті 26 Кодексу України Про надра, лише за наявності згоди на це користувача надрами.
Проте, як свідчать матеріали справи, зокрема лист ПрАТ «Корнинський кар`єр «Леопард»» № 24 від 25.03.2020 (а.с.68) таку згоду відповідачем не надано, а тому припинення цього права можливе лише в судовому порядку.
Відповідно до пункту 23 Порядку №615 право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбаченому Кодексом України про надра та Законом України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" № 2806-IV від 06.09.2005 (далі Закон №2806-IV).
Згідно з положеннями частини сьомої статті 4-1 вказаного Закону №2806-IVдозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації; 2) здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що анулювання раніше зупиненого спеціального дозволу можливе, зокрема, у разі, якщо надрокористувачем не усунуто порушення, які стали підставою для зупинення дії дозволу.
Водночас, колегія суддів зазначає, що згідно матеріалів справи для винесення подання на анулювання спеціального дозволу на користування надрами №2992 від 12.05.2003 було неусунення виявлених порушень за результатами здійсненої перевірки, викладених у акті №06-04/23/2019-39/п від 16.08.2019, тобто невиконання припису №1641-14/06 від 19.08.2019.
Втім, як вже відмічалося вказаний припис визнано судом протиправним та скасовано, а тому його невиконання не може тягнути будь-які наслідки для товариства. Крім того, під час розгляду адміністративної справи № 240/10582/19 судом проаналізовано окремо кожен пункт оскаржуваного припису №1641-14/06 від 19.08.2019, за результатами чого суд дійшов висновку, про його протиправність.
Таким чином, судом у справі № 240/10582/19 надано повну оцінку порушенням, які зазначені в приписі №1641-14/06 від 19.08.2019 та діям позивача.
Враховуючи вищезазначені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що порушення, які підлягали до усунення на підставі припису №1641-14/06 від 19.08.2019 станом на час розгляду справи відсутні, оскільки припис скасовано, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що враховуючи факт скасування припису №1641-14/06 від 19.08.2019 такий не може слугувати підставою для винесення подання Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра №24-14/06 від 13.01.2020 на анулювання спеціального дозволу на користування надрами.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції позивач не довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.
У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Судова колегія зазначає, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні  позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

          
Головуючий	 	 	Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сапальова Т.В.    Курко О. П.