ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/5359/20                                                Головуючий І інстанції –
Провадження № 33/818/501/21                                        Васильєва Н.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                        Доповідач – Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19 травня 2021 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ        - Кружиліної О.А.
за участю секретаря                        - Михайлюка А.В.
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності        - ОСОБА_1 
захисника                                        - Борбунюка О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 листопада 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,- 

в с т а н о в и в :

17 серпня 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 286031 стосовно  ОСОБА_1 .
Згідно з вказаним протоколом 17 серпня 2020 року о 0008 год. в м. Харкові, вул. Карпівська, буд. 8, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обставновці, що склалася. Водій від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я в Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» (далі - КНП ХОР «ОНД») відмовився в присутності двох свідків, у встановленому законом порядку.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.
Постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн. 
Не погодившись з вказаною постановою судді,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 листопада 2020 року і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги  ОСОБА_1 зазначає, що постанова судді незаконна та необґрунтована.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя не звернув уваги на неналежність доказів по справі, а саме: в протоколі не вказано приладу за допомогою якого здійснювалася відеофіксація; відеозапис не містить факту керування транспортним засобом та його зупинки поліцейськими; свідки та поліцейські жодного разу на виклик суду не з`явилися; та ту обставину, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Посилається, що суддею не встановлено обставин, що пом`якшують його відповідальність та інших обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
Зазначає, що суддею не надано оцінки тим обставинам, що поліцейські завдали йому тілесних ушкоджень в наслідок чого були внесені відомості до ЄРДР.
Залишено поза увагою й відсутність в матеріалах справи направлення водія для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Також, як на підставу скасування постанови судді, ОСОБА_1 посилається на те, що на час вчинення адміністративного правопорушення була відсутня відповідальність для водіїв за частиною 1 статті 130 КУпАП, а тому є підстави для закриття провадження у справі відповідно до пункту 6 частини 1 статті 247 КУпАП.
За клопотанням ОСОБА_1 апеляційним судом вживались заходи для виклику в судові засідання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду в призначені судові засідання 07 квітня 2021 року, 14 травня 2021 року, 19 травня 2021 року свідки не з`явились, про причини неявки апеляційний суд не повідомили.
Вислухавши думку учасників провадження, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Борбунюка О.О., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, допитавши у якості свідка поліцейського ОСОБА_4 , апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.
З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП. 
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судовим розглядом встановлено, що 17 серпня 2020 року о 0008 год. в м. Харкові по вул. Карпівська, буд. 8, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений співробітниками поліції за порушення частини 2 статті 122 КУпАП. Маючи ознаки наркотичного сп`яніння, був доставлений поліцейськими до закладу охорони здоров`я з метою проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, де в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД».
В наслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 286031 від 17 серпня 2020 року за невиконання ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, крім протоколу, також підтверджується: 
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які були залучені поліцейськими в якості свідків та в своїх письмових поясненнях зазначили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я (а.с. 8-9);
       - відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що поліцейський в присутності двох свідків пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що він погодився та був доставлений до закладу охорони здоров`я. Перебуваючи біля КНП ХОР «ОНД», розташованого за адресою: вул. Шевчека, 26, м. Харків, поліцейський в присутності двох свідків запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, після чого ОСОБА_1 поводився зухвало та звинувачував поліцейських у тому, що вони у нього відібрали телефон, та вимагав його повернення, при цьому ОСОБА_1 здійснював відеофіксацію за допомогою свого мобільного телефону. На повторну пропозицію поліцейського пройти огляд в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 однозначної відповіді не надав та ставив поліцейським умови. Такі дії ОСОБА_1 поліцейськими були розцінені як відмову водія від огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 6);
- даними про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, яке здійснено в порядку, передбаченому статтею 2652, частиною 1 статті 266 КУпАП. Згідно рапорту поліцейського, автомобіль «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 , залишено на місці зупинки без порушень ПДР України, що відповідає частини 3 статті 2652 КУпАП (а.с. 10).
Судом апеляційної інстанції допитаний у якості свідка поліцейський ОСОБА_5 , який складав протокол про адміністративне правопорушення, поліцейський пояснив, що під час патрулювання 17 серпня 2020 року, приблизно о 0000 год., точний час він не пам`ятає у зв`язку зі значним збігом часу, перебуваючи в складі екіпажу разом з ОСОБА_6 було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за порушення ним вимог пункту 2.9 «б» ПДР України, а саме під час перестроювання водій не подав сигналу повороту. Під час розгляду справи за частиною 2 статті 122 КУпАП, у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Також під час поверхневого огляду у ОСОБА_1 було виявлено речовину білого кольору схожу на наркотичну, у зв`язку з чим він зробив реєстрацію на «102». Через деякий час на місце події прибула слідчо-оперативна група, яка вилучила у ОСОБА_1 виявлену ними речовину. В подальшому на службовому автомобілі ОСОБА_1 було доставлено до закладу охорони здоров`я з метою проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. Прибувши до КНП ХОР «ОНД» ОСОБА_1 вселяко намагався ухилитися від проходження огляду та в подальшому повідомив, що він не готовий здавати аналізи. Також під час складання протоколу про адміністративне правопорушення на місце події приїхала мати ОСОБА_1 , якій вдалося вгамувати останнього, який до цього на вимоги поліцейських не реагував. Жодного незаконного фізичного впливу до ОСОБА_1 з боку працівників поліції не застосовувалось, мобільний телефон у ОСОБА_1 не вилучався.
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Апеляційний суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративних правопорушень. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги про те, що суддя не звернув уваги на неналежність доказів по справі, а саме відеозапис з нагрудних камер поліцейських, апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки є безпідставними, з огляду на таке.
       Відповідно до пункту 4 частини 1 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», до протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.
Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. 
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності факту керування ОСОБА_1 автомобілем та його зупинку поліцейськими не знаходять свого обґрунтованого підтвердження, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. 
Також є безпідставним посилання ОСОБА_1 про неврахування суддею обставин, що пом`якшують його відповідальність, оскільки відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП обставини, що характеризують особу, при накладенні на неї адміністративного стягнення у даній категорії справ судом не враховуються.
Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейські завдали ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки надання оцінки вказаним діям поліцейських є завданням іншого провадження.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
Також, апеляційний суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 6 частини 1 статті 247 КУпАП, з огляду на таке.
22 листопада 2018 року прийнято Закон України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 2617-VIII), яким внесено зміни до статті 130 КУпАП, та яку викладено у такій редакції: 
«Керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Крім того, цим законом доповнено КК України статтею 2861 наступного змісту:        
«Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування».
Закон № 2617- VIII набрав чинності 01 липня 2020 року.
Разом з цим, 17 червня 2020 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі – Закон № 720-IX) яким внесено зміни до Закону № 2617-VIII, відповідно до яких із Закону № 2617-VIII вилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1.
У Розділі ІІ Закону № 720-IX зазначено, що «Цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII». 
Закон № 720-IX був підписаний Президентом України 2 липня 2020 року та 3 липня 2020 року опублікований в газеті «Голос України». 
Протокол про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 286031 за частиною 1 статті 130 КУпАП поліцейським складено 17 серпня 2020 року.
Відповідно до вимог частини 1 статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 суддя застосував редакцію частини 1 статті 130 КУпАП відповідно до Закону № 720-IX, яка діяла під час і за місцем вчинення правопорушення.
Розглядаючи клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд БО «Міжнародній Благодійний Фонд Волонтерська Група Слов`яни», враховуючи вимоги частини 1 статті 21 КУпАП, встановлені судом обставини адміністративного правопорушення, вивчивши особу ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає недоцільним задоволення його клопотання про передачу матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно нього на розгляд благодійної організації та застосування до нього заходів громадського впливу, приймаючи до уваги значну суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, нехтування нормами та правилами безпеки дорожнього руху, що могли призвести до тяжких наслідків. Крім того, у поданому клопотанні відсутні відомості про час, з якого ОСОБА_1 є членом благодійної організації, та взагалі не зазначено дати та часу розгляду питання про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, що ставить під сумнів достовірність факту його членства у вищевказаній організації.
Враховуючи вищевикладене, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, та підстав для скасування постанови судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 листопада 2020 року, закриття провадження у справі на підставі пунктів  1, 6 частини 1 статті 247 КУпАП або передачі матеріалів на розгляд БО «Міжнародній Благодійний Фонд Волонтерська Група Слов`яни» не вбачає.

       Керуючись ст. ст. 7, 8, 21, 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266, 268, 272, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 листопада 2020 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                        О.А. Кружиліна