Ухвала
 
19 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 179/1592/17
 
провадження № 61-8046 св 20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 квітня 2020 року,
ВСТАНОВИВ:
 
Заочним рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано за ОСОБА_1 право на отримання земельної частки (паю) розміром 10,10 умовних кадастрових гектарів на території Мар`ївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, як колишнього члена колективно-дольового сільськогосподарського підприємства «Україна».
Зобов`язано Магдалинівську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області розглянути питання щодо надання ОСОБА_1 у власність земельної частки (паю) розміром 10,10 умовних кадастрових гектарів на території Мар`ївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області чи іншої земельної ділянки на території Магдалинівського району Дніпропетровської області.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 квітня 2020 року апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області задоволено.
Заочне рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року скасовано, й ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , до Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) відмовлено.
 
У травні 2020 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просила постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 квітня 2020 року скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й передати справу до суду апеляційної інстанції. 
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначав неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 16 серпня 2017 року у справі № 6-577цс17, що не відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України. Крім того, заявником вказано на порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке констатував у рішенні Європейський суд з прав людини від 29 жовтня 2015 року, з внесеними змінами від 29 січня 2016 року, у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13).
 
Також заявник вказував на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справа розглядатиметься колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною п`ятою статті 279, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               О. М. Осіян 
 
О. В. Білоконь
 
Н. Ю. Сакара