Номер провадження: 22-ц/813/3562/21 
Номер справи місцевого суду: 522/621/20
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2021 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будинок Чижевича» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, на рішення Приморського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Домусчі Л.В. 18 травня 2020 року у м. Одеса, -
встановила:

У січні 2020 року до суду першої інстанції надійшов позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будинок Чижевича», пред`явлений до ОСОБА_1 , згідно якого позивач просив стягнути із відповідачки на його користь заборгованість за надані послуги у розмірі 43 903 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 760, 50 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на балансі ОСББ «Будинок Чижевича» знаходиться житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачка ОСОБА_2 є власником декількох об`єктів нерухомості за вказаною адресою, а саме: квартири АДРЕСА_2 (на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 24318031 від 10 вересня 2015 року); квартири АДРЕСА_3 (на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 19370021 від 16 лютого 20215 року); нежитлового приміщення №502 (на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 19370867 від 16 лютого 2015 року). За період із 01 березня 2017 року по 30 вересня 2019 року відповідачка систематично порушувала свої зобов`язання за сплати встановлених рішенням загальних зборів ОСББ внесків на утримання будинку, унаслідок чого у неї виникла заборгованості у розмірі 43 903, 10 грн.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 травня 2020 року позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будинок Чижевича» було задоволено.
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будинок Чижевича» заборгованість за наданні послуги у розмірі 43 903 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2760, 50 грн.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будинок Чижевича» відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції, всупереч вимогам закону, не були витребувані докази, які мають значення для справи, та які могли би підтвердити надходження внесків на відшкодування витрат з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до рішення загальних зборів співвласників, інформацію про рахунок, на який надходять дані внески, та на що ці кошти були витрачені за період з 01 березня 2017 року по 31 грудня 2019 року.
Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
З матеріалів справи вбачається, що на балансі ОСББ «Будинок Чижевича» знаходиться житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачка ОСОБА_2 є власником декількох об`єктів нерухомості за вказаною адресою, а саме:
- квартири АДРЕСА_2 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 24318031 від 10 вересня 2015 року;
- квартири АДРЕСА_3 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 19370021 від 16 лютого 2015 року;
- нежитлового приміщення №502 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 19370867 від 16 лютого 2015 року.
Згідно пункту 1 Статуту ОСББ «Будинок Чижевича», останнє створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Відповідно до пункту 3 розділу 2 Статуту, завданням та предметом діяльності об`єднання є, зокрема: належне утримання будинку та прибудинкової території; забезпечення реалізації прав власників приміщень будинку на володіння та користування спільним майном; забезпечення сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
У відповідності до п.1 розділу 4 Статуту, джерелами фінансування є кошти об`єднання, які складаються з, зокрема, внесків та платежів співвласників. У відповідності до п.2 вказаного розділу, сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків та платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів, у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників.
Згідно з п.2 розділу 4 Статуту частка співвласника в загальному обсязі внесків та платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного та капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі житлових та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.
Управління загальним та неподільним майном житлового комплексу ОСББ «Будинок Чижевича» здійснюється через його статутні органи, інших доказів суду не надано.
Згідно п.1 розділу 3 Статуту ОСББ, органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління та ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори.
До виключної компетенції загальних зборів згідно Статуту належить, зокрема: визначення порядку, сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.
Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.
Протоколом Загальних зборів ОСББ №27/02/17 від 27 лютого 2017 року було затверджено кошторис та розмір внесків на відшкодування витрат із утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, а ткож розмір внесків на відшкодування витрат із вивезення твердого побутового сміття, обов`язкових до сплати всіма власниками квартир та нежитлових приміщень у будинку, у наступних розмірах: 
- 2,5 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири за місяць;
- 4,0 грн. за 1 кв.м. загальної площі нежитлового приміщення за місяць;
- 11,50 грн. за місяць з 1 зареєстрованої особи – на відшкодування витрат на вивіз твердого побутового сміття.
Судом першої інстанції вірно вказано у рішенні, що на вказаних загальних зборах ОСББ була присутня відповідачка ОСОБА_2 , яка проголосувала за прийняття вказаного рішення, що підтверджується наявністю її підпису у вказаному протоколі.
Згідно матеріалів справи, відповідачка свої зобов`язання з оплати внесків та платежів, визначених ОСББ, не виконувала належним чином, у зв`язку з чим у неї за період із 01 березня 2017 року по 30 вересня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 43 903, 10 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Відповідно до статті 10 Закону України від 29 листопада 2001 року N 2866-III «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон) (в редакції чинній на дату створення ОСББ) органами управління об`єднання є загальні збори його членів, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори.
За змістом статті 10 Закону рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
Згідно з статтею 12 цього Закону, управління неподільним та загальним майном житлового комплексу об`єднання може здійснювати у формі: управління неподільним та загальним майном через статутні органи об`єднання; передачі всіх або частини функцій по управлінню неподільним та загальним майном житлового комплексу юридичній особі за договором; делегування визначених статутом повноважень по управлінню неподільним та загальним майном житлового комплексу асоціації. Форма управління неподільним та загальним майном житлового комплексу може бути змінена в будь-який час у встановленому цим Законом порядку.
Відповідно до частини 6 статті 13 зазначеного Закону у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.
Відповідно до статті 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.
У свою чергу, співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (стаття 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).
Згідно із статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.
Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу.
Отже, законодавець, навівши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.
У силу положень ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує.
Згідно з положеннями ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.
Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін.
Відповідно до статі 1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Статтею 13 Закону України від 09 листопада 2017 року N 2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій включають в себе: прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території; санітарно-технічне обслуговування; обслуговування внутрішньобудинкових мереж; утримання ліфтів; освітлення місць загального користування; поточний ремонт; вивезення побутових відходів тощо.
Відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року N 869, тариф на ці послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого вказаною постановою Кабінету Міністрів України. Перелік послуг за кожним будинком погоджується у договорі на надання цих послуг, який укладається між споживачами та підприємством, організацією тощо, які надають ці послуги.
Отже, законодавство, яке регулює порядок забезпечення співвласниками багатоквартирного будинку утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку (управління багатоквартирним будинком), передбачає, що внески і платежі на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна є складовою частиною внесків та платежів співвласників як витрат на управління багатоквартирним будинком.
Частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.
За пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно із частиною другою статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника.
Серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, визначених у статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», є наступні: виконання рішення зборів співвласників; своєчасна оплата за спожиті житлово-комунальні послуги.
Таким чином, Закон покладає обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг на власника квартири та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.
Відповідачка не спростувала, що користувалась наданими ОСББ послугами, між тим своєчасно не здійснювала оплату за  них.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої, другої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не надано відповідних доказів на спростовування факту надання їй, як власнику квартир та нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, відповідних послуг ОСББ «Будинок Чижевича», або ж надання послуг іншою особою, а також надання таких послуг неналежним чином.
Також, відповідачем не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті послуг утримання будинку та прибудинкової території, та розрахунку наявної заборгованості та доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих послуг.
Таким чином, суд дійшов вірного висновку, що ОСББ «Будинок Чижевича», яке створено власниками квартир в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , із метою управління і забезпечення експлуатації нерухомого майна, фактично здійснювало управління вказаним житловим будинком та несло витрати по його утриманню, а відповідач, яка є власником нерухомості у цьому будинку, не відмовлялась від вказаних послуг, отримувала їх, проте не оплачувала їх вартість, а тому наявні підстави для стягнення заявленої позивачем заборгованості за період із березня 2017 року по вересень 2019 року.
При цьому, судом враховано, що ОСББ зверталось до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про видачу судового наказу про стягнення відповідної заборгованості з ОСОБА_2 , та судом першої інстанції 07 жовтня .2019 року було видано відповідний судовий наказ (справа №522/16208/19), який у подальшому ухвалою суду від 29 листопада 2019 року було скасовано.
Також, судом зроблено вірний висновок про необхідність стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача.
Безпідставним є посилання представника ОСОБА_1 у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції, всупереч вимогам закону, не були витребувані докази, які мають значення для справи, та які могли би підтвердити надходження внесків на відшкодування витрат з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до рішення загальних зборів співвласників, інформацію про рахунок, на який надходять дані внески, та на що ці кошти були витрачені за період з 01 березня 2017 року по 31 грудня 2019 року.
Так, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2020 року у задоволені клопотання представника відповідача адвоката Попова М.С. про витребування доказів було відмовлено. При цьому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що, враховуючи предмет позову та підстави, з яких заявлено позов, докази та відомості, про витребування яких заявлено представником відповідача (а саме: документи, що підтверджують надходження внесків всіх членів на відшкодування витрат із утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, відповідно до рішення загальних зборів співвласників, та на який рахунок надходять дані внески, та на що ці кошти були витрачені за період із 01 березня 2017 року по 31 грудня 2019 року) не стосуються предмету позовних вимог та підстав їх пред`явлення, та окрім того, представником відповідача не обґрунтовано в заяві, які саме обставини такі докази можуть підтвердити чи спростувати їх позицію; не надано доказів щодо самостійного звернення з відповідними клопотанням та неможливістю отримання відповідних доказів.
Колегія суддів погоджується зі вказаним висновком суду, а також враховує, що жодного належного та допустимого доказу на спростування безпідставності нарахованої ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги у розмірі 43 903 грн., апеляційна скарга не містить.
Доводи апеляційної скарги представника  ОСОБА_2 адвоката Попова М.С. свідчать про незгоду відповідача із цільовим призначенням витрат з утримання будинку, та фактичним наданням послуг ОСББ, однак, колегія суддів зауважує, що вказане не є предметом розгляду даної справи.  
Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. 
При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 травня 2020 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування  немає.  
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -
постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 травня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 12 травня 2021 року.
                                       
Судді Одеського
апеляційного суду                                                С.О. Погорєлова

       А.П. Заїкін

       О.М. Таварткіладзе