КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №761/5130/21                                                                                            головуючий у І інстанції: Рибак М.А. провадження 22-ц/824/7929/2021                                                                                            доповідач: Сліпченко О.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
08 червня 2021 року                                                                                    м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сліпченка О.І., суддів Сушко Л.П., Гаращенка Д.Р.
за участю секретаря: Пітенко І.Ю.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу  за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 10 лютого 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Науковець» про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів.
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,- 
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись в порядку цивільного судочинства з вищевказаним позовом який обґрунтовано тим, що позивачі внаслідок приватизації набули права власності на житло та є співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , який передано на баланс Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Науковець»(надалі ОССБ «Науковець»).
8 лютого 2018 року були проведенні загальні збори членів ОССБ «Науковець».
Вказували, що за результатами зборів було складено протокол, який не відповідає вимогам закону «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».
Просили визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів від 09 лютого 2018 року.
 
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 10 лютого 2021 року відмовлено у відкритті провадження, оскільки спір підвідомчий господарському суду.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Вказує, що позивачі є співвласниками будинку в якому створено ОСББ «Науковець» при цьому вони не являються суб`єктами господарювання та вважає, що спір не стосується відносин у сфері господарювання.
Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надходив.
 
У судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, інші належним чином повідомлені учасники справи не з`явились, ОСОБА_1 направила заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності. 
Відповідно вимог ст.ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, тому колегія суддів вважає можливим слухати справу.
Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає в повній мірі.
 
Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
 
У ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК Українита іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст. 12 ЦПК України).
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.3 ст. 13 ЦПК України).
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. 
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч. 5 ст. 185 ЦПК України).
Згідно зі ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. 
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
За правилами ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Відповідно до ст. 4 зазначеного Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Згідно з ч.1 ст. 85 ЦК України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.
Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад (ч.1 ст. 98, ч.1 ст. 99 ЦКУкраїни).
Отже, Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їхнього власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.
 
Предметом спору у цій справі є рішення загальних зборів ОСББ «Науковець», проведених 8 лютого 2018 року. 
Позивачі посилались на неможливість встановлення правомочності проведення зборів та членів ОСББ «Науковець».
На порядок денний загальних зборів було винесено п`ять питань: інформація юриста ОССБ «Науковець» обґрунтування невідповідності норм Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, Конституції України та прийняття рішення по даному питанню діючому статуту ОСББ в цілому, звіт правління за 2017 рік, висновки ревізійної комісії, затвердження кошторису на 2018 рік, інше.
За результатами зборів було складено протокол №09-02/2018.
Отже, спірні правовідносини виникли у зв`язку з незгодою позивача із прийнятими відповідачем рішеннями з приводу вищевказаних питань, зокрема звіту правління за 2017 рік, висновків ревізійної комісії та затвердження кошторису на 2018 рік.
Відповідно до п.п. 3 та 4 ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, у тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів, а також справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.
Даючи оцінку предмету спору, враховуючи те, що позивач є власником квартири у багатоквартирному будинку, спір стосується захисту його прав як співвласника майна багатоквартирного будинку, порушених, на його думку, діяльністю юридичної особи, суд першої інстанцій зробив висновок, що такий спір є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю юридичної особи, отже, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.
Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
Судом першої інстанцій враховано правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду, зокрема в постанові від 06 лютого 2019 року у справі                               № 462/2646/17.
Відповідно до таких висновків правовідносини між власником нерухомого майна у житловому будинку та ОСББ, яке створене у тому ж будинку, найбільш подібні до спорів, пов`язаних із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України).
Отже, суд першої інстанції, врахувавши предмет позову, його підстави та доводи правильно визначив, що цей спір повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.
Таких висновків у подібній справі дійшов Верховний Суд у постанові від 06 травня 2020 року у справі № 753/22781/17.
 
З урахуванням наведеного, колегія суддів визнає, що правильність застосування судами першої інстанції норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а апеляційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою.
Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене судове рішення відповідає вимогам процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 10 лютого 2021 року залишити без змін.   
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено «08» червня 2021 року.

Головуючий
 
Судді: