ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 280/5009/20
адміністративне провадження № К/9901/14358/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді - Шевцової  Н.  В.,
суддів: Данилевич  Н.  А., Мацедонської  В.  Е.
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №  280/5009/20
за позовом ОСОБА_1 
до Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Запорізька обласна прокуратура
про визнання протиправним та скасування рішення
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021  року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого Малиш  Н.  І., суддів Баранник  Н.  П., Щербака  А.  А.,
УСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог.
1.          У липні 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора (далі - відповідач, Комісія), в якому позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 10 квітня 2020 року №  214 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора».
2.          На обґрунтування позовної заяви позивач зазначав, що після написання ним заяви про намір пройти атестацію Офісом Генерального прокурора погіршено умови проходження тестування для кандидатів на посади прокурорів регіональних (обласних) прокуратур, зокрема, у Порядок №  221 внесені зміни, згідно з якими встановлено можливість проведення двох видів тестування в один день. Позивач звертає увагу, що на час написання ним заяви про намір пройти атестацію відповідні положення Порядку №221 передбачали проходження тестування на знання законодавства та тестування на загальні здібності та навички в різні дні. Наведене, на думку позивача, свідчить про те, що Офісом Генерального прокурора при проведенні атестації прокурорів регіональних (обласних) прокуратур не було дотримано принципу правової визначеності, коли згода на проведення атестації від прокурора була отримана на одних умовах її проведення, а в подальшому ці умови були змінені в сторону більш несприятливу. Подібна зміна умов проведення атестації для прокурорів регіональних (обласних) прокуратур у порівнянні з порядком її проходження кандидатами на зайняття аналогічних посад в Офісі Генерального прокурора, свідчить про неоднозначний підхід та ставлення до особи прокурора в залежності від місця його роботи та зайнятої посади. 
2.1.          Крім того, позивач зазначає, що оскаржуване рішення Першої кадрової комісії №214 від 10 квітня 2020 року засвідчене кадровою комісією під головуванням виконуючого обов`язків голови кадрової комісії ОСОБА_2 , а також підписом члена комісії ОСОБА_3 . Позивач звертає увагу, що на момент складання ним іспиту (04.03.2020) цей захід проводився та контролювався саме складом Першої кадрової комісії під головуванням ОСОБА_4 . У свою чергу, член комісії ОСОБА_5 не був присутнім під час формування списку осіб, що не пройшли іспит. Позивач вважає, що рішення комісії за наслідками складання іспитів, в яких члени цієї комісії участі не приймали, проте засвідчили їх результати своїми підписами, не можна вважати достовірним та законним актом. Також позивач вказує на недоведеність відповідачем правомірності призначення на посаду виконуючого обов`язків голови Першої кадрової комісії ОСОБА_2 , що свідчить про те, що оскаржуване рішення прийняте не уповноваженим органом. Крім того, позивач посилається на невмотивованість оскаржуваного рішення про неуспішне проходження атестації, оскільки останнє не містить висновку про те, що за яким саме критерієм прокурор не відповідає займаній посаді. Поряд з вказаним, позивач звертає увагу, що на його думку він успішно пройшов перший етап тестування і за результатами тестування повинен був набрати понад 87 балів. Вказане підтверджується наданими Офісом Генерального прокурора у відповідь на відповідний запит роздруківками результатів складання іспиту з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, згідно яких позивач набрав 87 балів. 
2.2.          Проте за протоколом №6 засідання Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 04 квітня 2020 року позивача внесено до Списку осіб групи №  2, які 04 березня 2020 року не пройшли іспит у формі анонімного тестування з метою виявлення знань і умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, набрали менше 70 балів. Позивач зазначав, що при складанні вказаного іспиту неналежно функціонувала комп`ютерна техніка, зокрема, з тривалими затримками завантаження файлів, внаслідок чого скорочувався час для надання відповідей на питання. Про факт неналежної роботи комп`ютерної техніки позивач вказував у своїй заяві від 04 березня 2020 року, адресованій голові Першої кадрової комісії, однак вказана заява розглянута комісією формально, без врахування обставин, зазначених у заяві. На думку позивача, відмовляючи в задоволенні його заяви від 04 березня 2020 року та приймаючи оскаржуване рішення про неуспішне проходження атестації, відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, вчиняв дії необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття правильного рішення (вчинення дії), упереджено, не добросовісно, не розсудливо, не пропорційно, без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. 
3.          Ухвалою суду першої інстанції від 18 серпня 2020 року залучено у справі співвідповідача - Офіс Генерального прокурора (далі - відповідач - 2), залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Прокуратуру Запорізької області (далі - третя особа).
4.          03 вересня 2020 року до суду надійшли пояснення третьої особи (вх.№40747), в яких зазначено, що Законом №113-ІХ запроваджено реформування системи органів прокуратури, для працюючих прокурорів передбачена можливість переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться за їх заявою, що подається за встановленою формою та в установлені строки. Представник третьої особи зазначає, що позивач на виконання положень Порядку №221 подав Генеральному прокурору заяву встановленої форми про переведення на посаду прокурора в обласну прокуратуру та про намір пройти атестацію. З огляду на вказане позивачем надано згоду на те, що у разі прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації, його буде звільнено відповідно до вимог Закону №113-ІХ. З оскаржуваного рішення Першої кадрової комісії про неуспішне проходження позивачем атестації вбачається, що ОСОБА_1 за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, набрав 68 балів, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту, у зв`язку з чим його не допущено до проходження наступного етапу атестації. На підставі указаного рішення кадрової комісії, пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон №1697-VII) прокурором Запорізької області видано наказ 29.04.2020 №736к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора та органів прокуратури Запорізької області. 
5.          20 жовтня 2020 року Офіс Генерального прокурора подав відзив на позовну заяву (вх.№49697), в якому не погоджується з позовними вимогами та звертає увагу, що атестація є одним із способів перевірки та оцінки кваліфікації працівника, його знань і навичок, та передбачена для окремих категорій державних службовців, у тому числі для державних службовців органів прокуратури. 
5.1.          На виконання положень Порядку №221 позивачем подано заяву у встановлений строк і за визначеною формою, у зв`язку з чим ОСОБА_1 допущено до проходження атестації прокурорів. За наслідками складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, позивачем набрано 68 балів, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту (70 балів), тому позивача не було допущено до наступного етапу атестації. Зазначені результати відображено у відомості про результати тестування, у примітках до якої будь-які зауваження з боку ОСОБА_1 щодо процедури та порядку складання іспиту відсутні. На підставі зазначеного Першою кадровою комісією прийнято рішення про неуспішне проходження позивачем атестації. Указує, що доводи позивача про неправомірність внесення змін до Порядку №221, якими передбачено можливість проходження прокурорами першого та другого етапів тестування в один день, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Так, наказом Генерального прокурора від 04 лютого 2020 року №  65 внесено зміни до Порядку №221, а саме доповнено новим абзацом пункт 2 розділу III, яким передбачено право кадрової комісії приймати рішення про складання прокурорами іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора та іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки в один день. Вказаний наказ виданий Генеральним прокурором у межах наданих йому повноважень, у спосіб та в порядку, визначеному законом, є чинним та незаконним не визнавався. Проведення двох іспитів в один день пов`язано з необхідністю забезпечення безперервності роботи регіональних прокуратур та; оптимізацією витрат часу та ресурсів прокурорів на участь у атестації.
5.2.          Представник відповідача - 2 також звертає увагу, що на здійснення підготовки до проходження атестації та складання іспитів позивач мав більше часу, ніж прокурори Генеральної прокуратури України, а саме майже п`ять місяців. Крім того, зазначає, що твердження позивача з приводу неправомочності ОСОБА_6 на підписання спірного рішення Першої кадрової комісії №1 про неуспішне проходження прокурором атестації, є безпідставним, оскільки протоколом засідання Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур №6/1 від 02 квітня 2020 року виконання обов`язків голови комісії покладено на ОСОБА_6 . Оскільки ОСОБА_6 призначений виконувачем обов`язків голови комісії, то оскаржуване рішення кадрової комісії ухвалено уповноваженим складом комісії. Щодо підписання рішення про неуспішне проходження прокурором атестації членом комісії ОСОБА_7 , то 04.03.2020 всі члени комісії крім ОСОБА_8 , були присутні на засіданні комісії, а тому й Комісією вирішено питання про формування списку осіб, які не пройшли іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. 
5.3.          Крім того, відповідно до розділу V Порядку №221 до кадрової комісії надійшли заяви прокурорів, які неуспішно пройшли перший етап атестації. У зв`язку з цим, вирішення вказаних заяв відбулося 10 квітня 2020 року під час засідання першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, що підтверджується Протоколом №  8. ОСОБА_9 , як член відповідної кадрової комісії, не виключався зі складу такої комісії згідно з наказами Генерального прокурора та був присутній на засіданні від 10 квітня 2020 року, а тому й останнім правомірно підписано спірне рішення про неуспішне проходження атестації.
5.4.          Необґрунтованими, на думку відповідача  -  2, є також доводи позивача стосовно невірного фіксування кадровою комісією результатів тестування ОСОБА_1 іспиту на виявлення знань та умінь у застосуванні закону та безпідставного недопущення його до проходження другого етапу атестації. ОСОБА_1 достроково завершив тестування протягом 1 год. 27 хв. 15 сек., у той час коли загальний час тестування становив 1 год. 40 хв. 00 сек. Питання, які вирішувалися ОСОБА_1 за результатами обраного ним логіну НОМЕР_1 , містилися у переліку тестових питань для даного іспиту, затвердженого Генеральним прокурором. Проте, позивач набрав 68 балів, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту (70 балів), що і стало підставою для ухвалення спірного рішення про неуспішне проходження атестації. Посилання позивача про те, що ним набрано 87 балів не відповідає дійсності, адже у відомостях про результати тестування на знання та вміння у застосуванні закону і відповідність здійснювати повноваження прокурора, позивачем поставлено підпис про набрання саме 68 балів. Також безпідставними є доводи позивача про те, що 04 березня 2020 року мали місце технічні проблеми при роботі програмного забезпечення. Так, комісією розглянуто заяву позивача від 04 березня 2020 року та встановлено, що згідно з даними системи тестування та відомостей про його результати тестування з боку заявників, у тому числі ОСОБА_1 ,. було завершено, під час проведення тестування відповідні акти не складалися. Прокурори фактично використали своє право на проходження відповідного етапу атестації. Сам факт звернення прокурорів із заявами про технічні збої програмного забезпечення після неуспішного проходження ними тестування на знання та вміння у застосуванні закону і відповідність здійснювати повноваження прокурора не є доказом їх наявності, а може свідчити про намагання спростувати або оскаржити отриманий негативний результат. 
5.5.          Крім того, відповідач  -2 зауважує, що оскаржуване рішення відповідає вимогам, встановленим Порядком №221, зокрема, містить посилання на нормативно-правові акти, що підтверджують повноваження комісії та підстави його прийняття. В рішенні наявне його обґрунтування - набрання позивачем балів, що є менше прохідного балу для успішного складення іспиту. На підставі викладеного представник відповідача  -  2 просить у задоволенні позову відмовити.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
6.          Судами попередніх інстанцій установлено, що з 22 квітня 2003 року ОСОБА_1 працював в органах прокуратури, зокрема з 03 лютого 2017 року позивача призначено на посаду прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області.
7.          Позивач на підставі пункту 10 розділу ІІ Закону "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №113-IX звернувся до Генерального прокурора із заявою від 08 жовтня 2019 року про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію.
8.          20 лютого 2020 року Першою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур затверджено Графік складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора та ОСОБА_1 включено до групи №1 (дата складання іспиту 04 березня 2020 року) (за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 
9.          04 березня 2020 року відбулося складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, за результатами якого ОСОБА_1 було набрано 68 балів. Результати вказаного тестування відображені у відомості про результати такого тестування (в якій також відображений номер службового посвідчення позивача, логін позивача з підписом про отримання ним логіну, набраний ним бал), з якими під підпис ознайомлено позивача.
10.          Судом апеляційної інстанції установлено, що матеріали справи містять декілька результатів анонімного тестування (ті, що були подані позивачем, і ті, що були подані відповідачем), у тому числі і результатами тестування з логіном позивача - НОМЕР_1 з результатом 68 балів (т.  1 а.с. 221). 
11.          04  березня 2020 року позивач звернувся до голови Першої кадрової комісії із заявою, в якій указував, що під час іспиту у сформованих програмою питань ним виявлені питання у розділах Кримінального кодексу України та Кримінально процесуального кодексу України, які за своїм змістом сформовані неточно та некоректно та відповідно запропоновані відповіді до питань не відповідають точним приписам Закону. Як наслідок вказані питання та відповіді до них вплинули на загальний результат тестування. На підставі зазначеного позивач просив переглянути сформовані електронною системою питання та відповіді до них, які визнано невірними на відповідність нормам Закону, зарахувавши їх як правильні або надати можливість повторно скласти іспит.
12.          Судом першої інстанції також установлено, що в цей день на адресу Комісії надійшло 65 звернень прокурорів, в тому числі і ОСОБА_1 , в яких усі кандидати скаржились, крім іншого, на технічні збої в системі та роботу програмно-апаратного комплексу, некоректність питань у тестах (без конкретних прикладів), що підтверджується копією Протоколу №8 засідання Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 10 квітня 2020 року.
13.          04 березня 2020 року Додатком №2 до Протоколу №6 на засіданні Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур затверджено список осіб, які 04  березня 2020 року склали іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, набравши меншу кількість балів, ніж прохідний бал, в число яких увійшов й ОСОБА_1 .
14.          10 квітня 2020 року на засіданні Першої кадрової комісії, було розглянуто заяву позивача від 04 березня 2020 року про некоректність запитань та надання права повторно скласти іспит. Результати розгляду заяви позивача відображено в Протоколі №8 засідання Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 10 квітня 2020 року, відповідно до якого у задоволенні такої заяви позивачу (як і чисельній кількості інших прокурорів) було відмовлено з посиланням на те, що під час проходження тестування прокурори не зверталися до представників кадрової комісії та робочої групи для фіксації технічної несправності комп`ютерної техніки чи програмно-апаратного комплексу у відповідних актах. Відтак скарги на технічну роботу системи є непідтвердженими. Згідно з даними системи тестування та відомостей про його результати тестування з боку заявників було завершено. 
14.1.          Таким чином, Комісія дійшла висновку, що підстави для повторного проходження прокурорами етапу тестування, передбачені у пункті 7 Порядку №221, відсутні.
15.          10 квітня 2020 року Першою кадровою комісією прийнято рішення №  214 "Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора", в якому зазначено що ОСОБА_1 не успішно пройшов атестацію, оскільки за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, набрав 68 балів, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту, а відтак він не допускається до проходження наступних етапів атестації.
16.          Суд першої інстанції також установив, що в матеріалах справи відсутні докази того, чи перевірявся при розгляді заяви позивача від 04 березня 2020 року факт некоректної роботи програмно-апаратного комплексу, на якому проводилось тестування, та яке могло би вплинути на формування комп`ютерною програмою некоректних тестових питань.
17.          Крім того, суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази того, що заява позивача в частині перегляду складених позивачем тестових питань з розділу Кримінального кодексу України та Кримінально процесуального кодексу України взагалі була розглянута.
ІІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
18.          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року позов задоволено. 
18.1.          Визнано протиправним та скасовано рішення Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 10  квітня 2020 року №214 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора».
19.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення кадрової комісії не відповідає вимозі обґрунтованості, оскільки не містить а ні мотивів, а ні обставин, за яких воно прийнято. У рішенні кадрової комісії вказана лише кількість отриманих позивачем за результатами іспиту балів, однак відсутні аргументи комісії виставлення саме такої кількості балів та з яких дійсних підстав виходила кадрова комісія під час ухвалення рішення, у співвідношенні з цілями проведеної атестації щодо здатності позивача на належному рівні здійснювати покладені законом обов`язки на посаді в органах прокуратури.
20.          Суд першої інстанції дійшов висновку, що сам факт не одержання прохідного балу за результатом атестування без надання належної правової оцінки доводам позивача у заяві стосовно зауважень з приводу сформованих комп`ютерною системою питань на атестуванні та представлених варіантів відповідей, в даному випадку не є безумовною підставою для висновків про неуспішне проходження атестування, оскільки свідчить про формальне прийняття відповідного рішення без направлення його дії на дійсне дотримання чинного законодавства.
21.          Оскільки Перша кадрова комісія при прийнятті оскаржуваного рішення щодо позивача та при розгляді його звернення від 04 березня 2020 року, не вжила жодних заходів щодо перевірки обставин, викладених в заяві, обставини, що могли вплинути на прийняття вказаного рішення в повній мірі та належним чином досліджені та перевірені не були, наявність/відсутність таких обставин не була підтверджена жодними належними та допустимими доказами в розумінні статей 73 та 74 КАС України, то, за висновками суду першої інстанції, рішення від 10  квітня 2020 року №214 є протиправним та підлягає скасуванню.
22.          При цьому суд першої інстанції зазначив, що доводи позивача щодо неправомочності складу комісії є необґрунтованими, оскільки покладання виконання обов`язків голови комісії на ОСОБА_6 вирішено та відповідне рішення прийнято на засіданні комісії, що відповідає вимогам пункту 5 Порядку №223, а ОСОБА_9 був присутнім на засіданні 10 квітня 2020 року.
23.          Оцінюючи доводи позивача щодо порушення порядку проведення атестації (двох етапів в день), суд першої інстанції зазначив, що наказом Генерального прокурора від 04 лютого 2020 року №  65 внесено зміни до Порядку №221 та передбачено право кадрової комісії приймати рішення про складання прокурорами іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора та іспиту у формі анонімного тестування на загальні і здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки в один день. Цей наказ був чинним та підлягав застосуванню на час виникнення спірних правовідносин, отже, ці обставини не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.
24.          Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року скасовано та прийнято нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
25.          Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що, враховуючи норми законодавства та не набрання позивачем прохідної кількості балів, Комісією було прийнято оскаржуване обґрунтоване рішення, оскільки прийняття іншого, Порядком №221 не передбачено.
26.          Доводи суду першої інстанції про невмотивованість оскаржуваного рішення, за висновками суду апеляційної інстанції, є помилковими, оскільки перший етап атестації передбачає набрання кількості балів за результатами тестування, яке проходить автоматизовано з використанням комп`ютерної техніки.
27.          Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи позивача щодо імовірної некоректної роботи техніки та подання з цих підстав заяви після проходження тестування не мають значення для правильного вирішення справи, оскільки позивач пройшов тестування, під час проходження такого не зазначав про ймовірну некоректну роботу комп`ютерної техніки або технічний збій, його заяви були розглянуті, проте доказів на підтвердження доводів позивача, відповідачами не встановлено та матеріали справи не містять. Заяви позивача були розглянуті як і ряд інших на засіданні комісії 10 квітня 2020 року.
28.          Крім того, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції щодо відсутності порушень порядку та процедури під час проведення атестації, а також правомочності складу комісії.
ІV. Касаційне оскарження
29.          Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яку зареєстровано 21 квітня 2021 року.
30.          У касаційній скарзі зазначено, що вона подана на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, згідно з яким підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
31.          На обґрунтування наявності зазначеної підстави касаційного оскарження позивач указує, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовані норми матеріального права за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме стосовно правильного застосування положень пунктів 16,17 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо позачергових заходів із реформи органів прокуратури», пункту 7 Розділу І, пунктів 1-5 розділу II, пунктів 1, 2 Розділу V Порядку проходження атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора №221 від 03 жовтня 2019 року, пунктів 12, 16 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого Генеральним прокурором від 17 жовтня 2019 року № 233 у спорах, предметом яких є питання законності рішень кадрових комісій за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, що стосується атестації прокурорів (перший етап атестації).
32.          У зв`язку із зазначеним позивач просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
33.          У касаційній скарзі позивач просить розглядати справу у порядку письмового провадження.
34.          29 квітня 2021 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження та витребувано із Запорізького окружного адміністративного суду матеріали справи №  280/5009/20.
35.          18 травня 2021 року справа №  280/5009/20 надійшла до Верховного Суду.
36.          19 травня 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив відповідача  -  2 на касаційну скаргу, в якому представник Офісу Генерального прокурора спростовує доводи касаційної скарги та просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін. Доводи відзиву на касаційну скаргу відтворюють позицію відповідача у судах попередніх інстанцій.
37.          24  травня  2021 року до Верховного Суду надійшов відзив третьої особи на касаційну скаргу, в якому керівник Запорізької обласної прокуратури просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. Доводи відзиву на касаційну скаргу відтворюють позицію третьої особи у судах попередніх інстанцій.
38.          Відзиви на касаційну скаргу не містять клопотання про розгляд справи за участю представників відповідача та третьої особи.
V. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування
39.          Згідно з частинами першою, другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
40.          Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
41.          Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
42.          Законом України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон №1697-VII) забезпечуються гарантії незалежності прокурора, зокрема щодо особливого порядку його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності тощо.
43.          25 вересня 2019 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» №113-IX (далі - Закон №113-ІХ), яким запроваджено реформування системи органів прокуратури.
44.          Відповідно до пункту 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VII.
45.          За приписами пункту 7 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ прокурори та слідчі органів прокуратури, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів і слідчих у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.
46.          Пунктом 10 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ, встановлено, що прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.
47.          Згідно з пунктом 11 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX, атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур.
48.          Пунктом 14 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX передбачено, що графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису.
49.          На виконання вимог Закону №113-IX, наказом Генерального прокурора №221 від 3 жовтня 2019 року затверджено Порядок проходження прокурорами атестації (далі - Порядок №221).
50.          За визначенням, що міститься в пункті 1 розділу І Порядку №221 атестація прокурорів - це встановлена розділом II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.
51.          У відповідності до пунктів 2, 4 розділу І Порядку №221 атестація прокурорів Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), регіональних, місцевих прокуратур та військових прокуратур проводиться відповідними кадровими комісіями. Порядок роботи, перелік і склад кадрових комісій визначаються відповідними наказами Генерального прокурора.
52.          Відповідно до пункту 6 Порядку розділу І №221 атестація включає такі етапи: 1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; 2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки; 3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.
53.          За правилами пунктів 7-9 розділу І розділу І Порядку №221 повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора.
54.          За результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює одне із таких рішень: 1) рішення про успішне проходження прокурором атестації; 2) рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.
55.          Відповідно до пункту 11 розділу І Порядку №221 особиста участь прокурора на всіх етапах атестації є обов`язковою. Перед кожним етапом атестації прокурор пред`являє кадровій комісії паспорт або службове посвідчення прокурора.
56.          Порядок складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора регламентовано приписами розділу ІІ Порядку №221.
57.          Відповідно до пункту 1 цього розділу після завершення строку для подання заяви, вказаної у пункті 9 розділу I цього Порядку, кадрова комісія формує графік складання іспитів. Графік із зазначенням прізвища, імені та по батькові прокурора, номера службового посвідчення, інформації про дату, час та місце проведення тестування оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дня складання іспиту. Прокурор вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце складання іспиту з моменту оприлюднення відповідного графіка на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора)..
58.          Пунктом 2 цього розділу визначено, що перелік тестових питань для іспиту затверджується Генеральним прокурором та оприлюднюється на веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за сім календарних днів до дня складання іспиту.
59.          Тестування проходить автоматизовано з використанням комп`ютерної техніки у присутності членів відповідної кадрової комісії і триває 100 хвилин. Прокурор може завершити тестування достроково. Тестові питання обираються для кожного прокурора автоматично із загального переліку питань у кількості 100 питань. Кожне питання має передбачати варіанти відповіді, один з яких є правильним. Після закінчення часу, відведеного на проходження тестування, тестування припиняється автоматично, а на екран виводиться результат складання іспиту відповідного прокурора. Кожна правильна відповідь оцінюється в один бал. Максимальна кількість можливих балів за іспит становить 100 балів (пункт 3 розділу ІІ Порядку №221).
60.          Прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту становить 70 балів (пункт 4 розділу ІІ Порядку №221).
61.          Прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. (пункт 5 розділу ІІ Порядку №  221).
62.          Інші питання, пов`язані із проведенням атестації прокурорів, врегульовані розділом V Порядку №221.
63.          Уповноваженими суб`єктами з питань забезпечення організаційної підготовки до проведення атестації та виконання функцій адміністративно-розпорядчого характеру, координування та узгодження дій під час підготовки і проведення атестації є члени комісії та робоча група відповідної кадрової комісії (пункт 1 цього розділу).
64.          У разі виникнення у прокурора зауважень чи скарг на процедуру проведення атестації він може звернутися до голови або секретаря комісії (пункт 2 розділу V Порядку №221).
65.          Відповідно до пункту 3 розділу V Порядку №221 у разі істотного порушення прокурором порядку проведення атестації (наприклад, використання під час тестування сторонніх джерел інформації, мобільного зв`язку, власних технічних приладів; спілкування з іншими прокурорами під час тестування; залишення приміщення під час проходження іспиту, співбесіди; публічного прояву грубої неповаги до членів кадрової комісії чи членів робочої групи; перевищення встановленого часу для виконання практичного завдання; спроба фотографування або винесення матеріалів практичного завдання за межі приміщення, у якому проходить атестація, тощо) такий прокурор припиняє участь в атестації, а кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження таким прокурором атестації. У такому випадку у протоколі засідання вказується, яке саме порушення здійснив прокурор.
66.          Прокурор, включений до оприлюдненого в установленому порядку графіка складання іспиту (графіка складання іспитів), продовжує проходити атестацію до ухвалення кадровою комісією рішення про успішне або неуспішне проходження ним атестації, незалежно від призначення (переведення) в інший орган прокуратури (пункт 3-1 розділу V Порядку №221).
67.          Згідно з пунктом 4 розділу V Порядку №221 кадрові комісії за результатами атестації регулярно подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію.
68.          Відповідно до пункту 5 розділу V Порядку №221 рішення кадрових комісій, протоколи засідань, матеріали атестації прокурорів зберігаються в органі прокуратури, при якому функціонує відповідна кадрова комісія.
69.          Рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації є підставою для видання наказу Генерального прокурора, керівника регіональної (обласної) прокуратури про звільнення відповідного прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру». Відповідний наказ Генерального прокурора, керівника регіональної (обласної) прокуратури може бути оскаржений прокурором у порядку, встановленому законодавством (пункт 6 розділу V Порядку №221).
70.          Відповідно до пункту 1 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокуратура від 17 жовтня 2019 року № 233, порядок роботи кадрових комісій (далі - Порядок  №  233), що здійснюють свої повноваження на підставі пункту 11, підпункту 7 пункту 22 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення" Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», Закону України «Про прокуратуру», визначається цим Порядком та іншими нормативними актами.
71.          На підставі пункту 2 Порядку №  233 Комісії забезпечують: проведення атестації прокурорів та слідчих Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів та слідчих Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур; здійснення добору на посади прокурорів; розгляд дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів.
72.          Для здійснення повноважень, передбачених абзацом четвертим пункту 2 цього Порядку, утворюється окрема комісія у складі семи осіб з числа працівників органів прокуратури, прокурорів та інших залучених осіб за їх згодою (абзац 2 пункту 3 Порядку №  233).
73.          На підставі пункту 4 Порядку №  233 склад комісії затверджує Генеральний прокурор, який визначає її голову та секретаря.
74.          Абзацом другим пункту 5 Порядку №  233 визначено, що у разі відсутності голови комісії його обов`язки виконує член комісії (крім секретаря комісії та членів комісії, делегованих міжнародними неурядовими організаціями, проектами міжнародної технічної допомоги, дипломатичними місіями), обраний більшістю голосів присутніх на засіданні членів комісії, про що відзначається у протоколі засідання.
75.          Комісія правомочна ухвалювати рішення, здійснювати інші повноваження, якщо на її засіданні присутня більшість членів комісії. У разі неявки члена комісії більше двох разів поспіль без поважних причин, такий член комісії підлягає заміні відповідно до пункту 19 цього Порядку (пункт 8 Порядку №  233).
76.          За правилами пункту 12 Порядку №233 рішення комісії, крім зазначених в абзаці другому цього пункту, в тому числі процедурні, обговорюється її членами і ухвалюються шляхом відкритого голосування більшістю голосів присутніх на засіданні членів комісії. Член комісії вправі голосувати «за» чи «проти» рішення комісії. У разі рівного розподілу голосів, приймається рішення, за яке проголосував голова комісії.
76.1.          Рішення про успішне проходження прокурором атестації за результатами співбесіди ухвалюється шляхом відкритого голосування більшістю від загальної кількості членів комісії. Якщо рішення про успішне проходження прокурором атестації за результатами співбесіди не набрало чотирьох голосів, комісією ухвалюється рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.
76.2.          Рішення про неуспішне проходження атестації повинно бути мотивованим із зазначенням обставин, що вплинули на його прийняття.
76.3.          Рішення і протоколи комісії підписуються всіма присутніми членами комісії. У разі відмови члена комісії підписати рішення або протокол, у такому рішенні або протоколі робиться відповідна відмітка (пункт 13 Порядку №233).

VІ. Позиція Верховного Суду
77.          Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
78.          Згідно з частиною другою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
79.          Підставою для відкриття касаційного провадження визначено неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права за відсутності висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах.
80.          Відмовляючи у задоволенні позовних вимог та скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що, враховуючи норми законодавства та не набрання позивачем прохідної кількості балів, Комісією було прийнято оскаржуване обґрунтоване рішення, оскільки прийняття іншого, Порядком №221 не передбачено.
81.          Натомість суд першої інстанції зауважив, що сам факт не одержання прохідного балу за результатом атестування без надання належної правової оцінки доводам позивача у заяві стосовно зауважень з приводу сформованих комп`ютерною системою питань на атестуванні та представлених варіантів відповідей, в даному випадку не є безумовною підставою для висновків про неуспішне проходження атестування, оскільки свідчить про формальне прийняття відповідного рішення без направлення його дії на дійсне дотримання чинного законодавства.
82.          Для правильного вирішення цього спору визначальним є те, що в силу приписів частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
83.          Як установлено судами попередніх інстанцій, позивач звернувся до голови Першої кадрової комісії із заявою від 04  березня 2020 року, в якій указував, що під час іспиту у сформованих програмою питань ним виявлені питання у розділах Кримінального кодексу України та Кримінально процесуального кодексу України, які за своїм змістом сформовані неточно та некоректно та відповідно запропоновані відповіді до питань не відповідають точним приписам Закону. Як наслідок вказані питання та відповіді до них вплинули на загальний результат тестування. На підставі зазначеного позивач просив переглянути сформовані електронною системою питання та відповіді до них, які визнано невірними на відповідність нормам Закону, зарахувавши їх як правильні або надати можливість повторно скласти іспит.
84.          Результати розгляду заяви позивача відображено в Протоколі №8 засідання Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 10 квітня 2020 року, відповідно до якого у задоволенні такої заяви позивачу (як і чисельній кількості інших прокурорів) було відмовлено з посиланням на те, що під час проходження тестування прокурори не зверталися до представників кадрової комісії та робочої групи для фіксації технічної несправності комп`ютерної техніки чи програмно-апаратного комплексу у відповідних актах. Відтак скарги на технічну роботу системи є непідтвердженими. Згідно з даними системи тестування та відомостей про його результати тестування з боку заявників було завершено. 
84.1.          Таким чином, Комісія дійшла висновку, що підстави для повторного проходження прокурорами етапу тестування, передбачені у пункті 7 Порядку №221, відсутні.
85.          Надаючи оцінку діям членів комісії в цій частині, необхідно зауважити, що на підставі пункту 2 розділу V Порядку №221 у разі виникнення у прокурора зауважень чи скарг на процедуру проведення атестації він може звернутися до голови або секретаря комісії.
86.          У поданій заяві від 04 березня 2020 року позивач указував на неточність та некоректність відповідей до питань, що вплинуло на загальний результат тестування. Разом з тим, така заява була розглянута лише 10 квітня 2020 року, тобто, після затвердження переліку осіб, які набрали меншу кількість балів, ніж прохідний бал (такий перелік було затверджено 04 березня 2020 року).
87.          Судом першої інстанції також було установлено, що заява позивача за її змістом не була розглянута, відповідач обмежився лише вказівкою на те, що під час проходження тестування прокурори не зверталися до представників кадрової комісії та робочої групи для фіксації технічної несправності комп`ютерної техніки чи програмно-апаратного комплексу у відповідних актах. 
88.          Крім того, як установлено судом першої інстанції, в матеріалах справи відсутні докази того, чи перевірявся при розгляді заяви позивача від 04 березня 2020 року факт некоректної роботи програмно-апаратного комплексу, на якому проводилось тестування, та яке могло би вплинути на формування комп`ютерною програмою некоректних тестових питань.
89.          Також судом першої інстанції установлено, що в матеріалах справи відсутні докази того, що заява позивача в частині перегляду складених позивачем тестових питань з розділу Кримінального кодексу України та Кримінально процесуального кодексу України взагалі була розглянута.
90.          З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Перша кадрова комісія, приймаючи спірне рішення та перевіряючи аргументи заяви позивача від 4 березня 2020 року, не вжила жодних заходів щодо перевірки обставин, викладених у них, обмежившись лише посиланням на відсутність існування акту, складання якого не передбачено ні Порядком №221, ні Правилами складання іспиту.
91.          Ураховуючи установлені обставини справи, Верховний Суд уважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що оскільки ні Правилами складання іспитів, ні Порядком №221 не передбачено складання відповідних актів технічних збоїв під час виконання іспиту, на які посилався відповідач у своєму протоколі №  8 від 10 квітня 2020 року, не визначено їх форму та не встановлено порядку перевірки інформації, яка в них відображена, то відповідачем на підставі належних та допустимих доказів не спростовано того, що під час проходження іспиту мали місце технічні проблеми, які вплинули на результат тестування.
92.          Виходячи зі змісту пункту 7 розділу І Порядку №  221, суд констатує, що, якщо у процесі проходження прокурорами атестації на етапі складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки мали місце технічні проблеми, то такий іспит є таким, що не відбувся з причин незалежних від членів комісії та особи, яка його складала. За таких обставин, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора, якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора.
93.          Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03  червня 2021 року в справі № 640/9398/20 (п.  72, 74, 79, 80).
94.          Враховуючи вищенаведене, Верховний Суд уважає правильним висновок судів попередніх інстанцій, що рішення Першої кадрової комісії від 10 квітня 2020  року №  214 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора» є протиправним.
95.          Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
96.          За встановлених обставин справи та наведеного нормативного регулювання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову та визнання протиправним і скасування рішення Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 10  квітня 2020 року №214 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора», натомість судом апеляційної інстанції помилково скасовано законне рішення суду першої інстанції, який дотримався норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального права та надав їм системне тлумачення.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1.  Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2.  Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021  року в справі № 280/5009/20 скасувати, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                                      Н.  В.  Шевцова

Судді:                                                                                          Н.  А.  Данилевич

                                                                                          В.  Е.  Мацедонська