ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 квітня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/3002/20	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
                    за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року (суддя Сіпака А.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 24.11.2020 року) у справі № 280/3002/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріяна-Агро» до Головного управління ДПС у Запорізькій області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в:
24.03.2020 року ТОВ «Оріяна-Агро» (далі по тексту – позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі по тексту – відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.01.2020 року № 0000750515 в частині застосування штрафу у сумі 46414,00 грн.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24.11.2020 року позовні вимоги ТОВ «Оріяна-Агро» задоволено.
Головне управління ДПС у Запорізькій області не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що відповідно до підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися зокрема: в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних. На момент перевірки платника податку контролюючим органом виявлено нестачу придбаних таким платником товарів, тому такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, на них повинна бути складена податкова накладна. На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений термін. Апелянт вказував, що відсутність реєстрації в ЄРПН податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому п. 120 прим. 1.2 ст. 120 прим. 1 ПК України, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з ПДВ, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми ПДВ, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. Головне управління ДПС у Запорізькій області вказувало, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення є похідним від податкового повідомлення-рішення №0001901416 від 18.02.2019 року та визначеним у ньому зобов`язань, що на момент виникнення спірних правовідносин не набули статусу узгоджених, з огляду на положення п.57.3 статті 57 ПК України, у зв`язку з оскарження позивачем такого рішення в судовому порядку. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.11.2019 року по справі № 280/2967/19 набрало законної сили після його перегляду в суді апеляційної інстанції, а саме 17.09.2020 року з дати прийняття постанови Третього апеляційного адміністративного суду по справі №280/2967/19.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах, придбаних для використання в неоподатковуваних операціях на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах. У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Суд першої інстанції вказував, що в обліку позивача по рахунку «20» відповідно до акту перевірки №123/08-01-14-01/33005220 від 15 березня 2017 року залишок становить 4423209, а по рахунку «27» становить 21590845. При проведенні перевірки перевіркою відповідно до даних готівкової книги, встановлено залишок по рахунку «20» 4402301, а по рахунку «27» 21147612. Згідно балансу (звіту про фінансовий стан) за 2015 рік з відміткою про прийняття від 25 лютого 2016 року залишки готової продукції складають на початок року 10828, а на кінець року 7126. Згідно балансу (звіту про фінансовий стан) за 2016 рік з відміткою про прийняття від 27 лютого 2017 року залишки готової продукції складають: на початок року становить 7126, а на кінець року 21148 Контролюючий орган використав у своєму додатку 3 залишки ТМЦ згідно балансів підприємства станом на 01 січня 2015 року та на 01 січня 2016 року. Контролюючий орган не врахував дані балансу за 2016 рік, який був зданий 27 лютого 2017 року, як в попередні періоди за 2014 та 2015 роки, а в додатку №3 заначив дані по 27 рахунку без закриття 23 рахунку та без калькуляційних різниць по собівартості продукції за 2016 рік. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що контролюючий орган не використав дані підприємства, викладені у балансі за 2016 рік, а вказав у додатку №3 дані на 31 грудня 2016 року без закриття 23 рахунку та без врахування калькуляційних різниць, які були враховані у балансі підприємства за 2016 рік. Суд першої інстанції вказував, що згідно рішень по справі № 280/2967/19 встановлено порушення процедури проведення перевірки та помилковість її підсумків, що призвело до прийняття податкового повідомлення-рішення в 2019 році без належного обґрунтування наявності відповідних правових підстав для донарахування податкового зобов`язання та застосування штрафних санкцій. В межах судового розгляду справи судом першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду, відповідачем не доведено факту порушень позивачем пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України. Водночас, 16.01.2020 ГУ ДПС у Запорізькій області приймає податкове повідомлення-рішення від 16.01.2020 №000750515  в частині застосування штрафу у сумі 46414,00 грн., тобто 50 % від суми податкового повідомлення – рішення № №0001901416 від 18 лютого 2019 року, яке фактично станом на січень 2020 року вже було скасовано рішенням Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 280/2967/19 від 05.11.2019 року.
Матеріалами справи підтверджується, що спеціалістами Головного управління ДФС у Запорізькій області, у період з 06.11.2018 року по 03.12.2018 року проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «Оріяна-Агро», з питань податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2018 року, відповідно до затвердженого плану перевірки. За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки №793/08-01-14-16/33005220 від 22.12.2018 року, висновками якого серед іншого зафіксовано порушено п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, пп. «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 14579250,00 грн.; порушення п. 201.1 ст. 201 ПК України, а саме, 15-денного календарного терміну реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування (що підлягають наданню покупцям – платникам податку на додану вартість) за січень 2017 року на суму податкових зобов`язань 92828,00 грн.
Встановлено, що не погоджуючись з актом перевірки, ТОВ «Оріяна-Агро» надало заперечення, просило контролюючий орган надати підприємству на розгляд заперечень копію додатку №3 до акту, для надання можливості уточнити дані по залишкам на рахунку 20 та 27 при поданні річного звіту за 2018 рік у строк до 28 лютого 2019 року.
На підставі акту перевірки Головним управління ДФС у Запорізькій області винесено податкове повідомлення - рішення №0001901416 від 18 лютого 2019 року, яким до ТОВ «Оріяна-Агро» застосовано штрафні санкції у розмірі 46414,00 грн., за несвоєчасну реєстрації податкової накладної.
Встановлено, що ТОВ «Оріяна-Агро» оскаржило податкове повідомлення рішення 0001901416 від 18.02.2019 року у судовому порядку. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.11.2019 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.09.2020 року у справі № 280/2967/19 позов ТОВ «Оріяна-Агро» до  Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення №0001901416 від 18 лютого 2019 року.
Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у Запорізькій області 16.01.2020 року на підставі  акту перевірки №793/08-01-14-16/33005220 від 22.12.2018 року було прийнято податкове повідомлення-рішення № 0000750115, яким до ТОВ «Оріяна-Агро» застосовано штрафні санкції у розмірі 46414,00 грн., за несвоєчасну реєстрації податкової накладної.
Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням № 0000750115 від 16.01.2020 року ТОВ «Оріяна-Агро» звернулось до Державної податкової служби України зі скаргою, яка рішенням Державної податкової служби України від 31.03.2020 року № 11625/6/99-00-08-05-05-06 залишена без задоволення, податкове повідомлення-рішення залишене без змін.
Відповідно до п. 189.1 ст. 189 Податкового кодексу України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Згідно пп. «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися зокрема: в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9статті 189 цього Кодексу). У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно п. 200-1.3 ст. 200-1, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (УНакл), обчислену за такою формулою: УНакл =  ?НаклОтр +  ?Митн +  ?ПопРах +  ?Овердрафт -  ??НаклВид -  ?Відшкод -  ?Перевищ.   На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Реєстрація  податкових накладних  та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для  податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для  податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для зведених  податкових накладних  та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними  пунктом 198.5  статті 198 та  пунктом 199.1  статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до  податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем). У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Згідно п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Правомірність відповідальності ТОВ «Оріяна-Агро» за порушення п. 201.1 ст. 201 ПК України, яка полягає у нескладані та не реєстрації протягом 15-денного календарного терміну податкових накладних, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування (що підлягають наданню покупцям – платникам податку на додану вартість) за січень 2017 року на суму податкових зобов`язань 92828,00 грн., вже досліджена судами у справі № 280/2967/19.
Згідно балансу (звіту про фінансовий стан) ТОВ «Оріяна-Агро» за 2015 рік залишки готової продукції складають: на початок року 10828, а на кінець року 7126. Відповідно до балансу (звіту про фінансовий стан) за 2016 рік залишки готової продукції складають: на початок року становить 7126, а на кінець року 21148.
Контролюючий орган не врахував дані балансу за 2016 рік, який був зданий 27 лютого 2017 року, як в попередні періоди за 2014 та 2015 роки, заначив дані по 27 рахунку без закриття 23 рахунку та без калькуляційних різниць по собівартості продукції за 2016 рік. Контролюючий орган не використав дані підприємства, викладені у балансі за 2016 рік, а вказав у додатку №3 дані на 31 грудня 2016 року без закриття 23 рахунку та без врахування калькуляційних різниць, які були враховані у балансі підприємства за 2016 рік.
Суди вже дійшли висновку, що податковим органом лише зроблено співставлення відомостей вказаних у додатках до акту перевірки №123/08-01-14-01/33005220 від 15 березня 2017 року та відомостей встановлених у головній книзі при проведенні перевірки за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2018 року.
Повертаючись до даних акту перевірки №123/08-01-14-01/33005220 від 15 березня 2017 року суд вказує, що дійсно, у період з 15.02.2017 року по 07.03.20217 року спеціалістами Головного управління ДФС у Запорізькій області була проведена планова виїзна перевірка ТОВ «Оріяна-Агро» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску за період з 01.01.2011 року по 31.12.2016 року. За результатами перевірки й складено акт   №123/08-01-14-01/33005220 від 15 березня 2017 року. 
Висновками акту не встановлювалось таке порушення як не складання та не реєстрація протягом 15-денного календарного терміну податкових накладних, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування (що підлягають наданню покупцям – платникам податку на додану вартість), не встановлено порушення обліку залишків ТМЦ згідно балансів підприємства. Згідно додатку №3 до акту перевірки №123/08-01-14-01/33005220 від 15 березня 2017 року, використано у своєму залишки ТМЦ згідно балансів підприємства станом на 01 січня 2015 року та на 01 січня 2016 року. 
Суд зазначає, що є неправомірним висновок відповідача про не складання податкової накладної у січні 2017 року з використанням даних з балансу підприємства за 2015 та 2016 роки. Контролюючим органом не встановлено використання, період використання, які саме товари/послуги, необоротні активи в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача використовувались, для того, щоб зобов`язувати скласти податкову накладну у січні 2017 року. 
Суд зазначає, що обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа. Податковим повідомленням - рішенням №0001901416 від 18 лютого 2019 року до ТОВ «Оріяна-Агро» застосовано штрафні санкції у розмірі 46414,00 грн., за несвоєчасну реєстрації податкової накладної. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.11.2019 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.09.2020 року у справі № 280/2967/19 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення №0001901416 від 18 лютого 2019 року. Тобто податкове повідомлення - рішенням №0001901416 від 18 лютого 2019 року є не чинним.
Однак, Головним управлінням ДПС у Запорізькій області 16.01.2020 року на підставі  акту перевірки №793/08-01-14-16/33005220 від 22.12.2018 року було прийнято податкове повідомлення-рішення № 0000750115, яким до ТОВ «Оріяна-Агро» застосовано штрафні санкції у розмірі 46414,00 грн., за несвоєчасну реєстрації податкової накладної. Дійсно, при винесенні податкового повідомлення-рішення № 0000750115, судове рішення про скасування податкового повідомлення - рішенням №0001901416 від 18.02.2019 року не набрало законної сили, проте варто зважати на його оскарження як на підставу для зупинення його дії.
Згідно п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Головне управлінням ДПС у Запорізькій області виносячи нове податкове повідомлення-рішення, за ті самі дії та можливі порушення, які вже є предметом судового розгляду вчинило протиправність. Є порушенням при оскарженні податкового повідомлення-рішення, виносити ідентичне рішення та накладати на платника податків штраф, правомірність якого перевіряється судом. 
Відповідно до п. 4.1 ст. 4 ПК України, податкове законодавство ґрунтується на принципах рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу. 
Податковим повідомленням-рішенням від 16.01.2020 року № 0000750515, Головне управління ДПС у Запорізькій області вдруге притягнуло до відповідальності у вигляді штрафу платника податків за одне і те саме порушення, відповідальність за яке була визначена протиправною судовим рішенням, яке набрало законної сили, отже порушено принцип відповідальності, за одне виявлене порушення – одна відповідальність. 
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень, крім пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.
21.04.2021 року до суду надійшла заява представника ТОВ «Оріяна-Агро» про вирішення питання про розподіл судових витрат у частині витрат на професійну правничу допомогу при ухваленні рішення.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно частин 1 – 3 ст. 132, частин 1 – 5 ст. 134 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У якості доказу понесених витрат на правничу допомогу, отриману від адвоката Карнавока О.В., ТОВ «Оріяна-Агро», надано договір про надання правової допомоги від 24.03.2021 року, укладений між ТОВ «Оріяна-Агро» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , додаткову угоду № 1 від 19.04.2021 року, відповідно до якої, сторони договору узгодили вартість судових витрат на правову допомогу, передбачили, що загальна вартість юридичної (правової) допомоги складає 3000,00 грн., з них 1000,00 грн. за підготовку відзиву на апеляційну скаргу, 2000,00 грн. за участь адвоката у двох судових засіданнях.   
Також у якості доказів понесення витрат на правничу допомогу ТОВ «Оріяна-Агро» надано платіжне доручення № 3701 від 20.04.2021 року на суму 3000,00 грн.
Нормами КАС України визначено, що витратами на професійну правничу допомогу є   витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, витрати понесені стороною як оплата на правничу допомогу адвоката, в тому гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, оплата за підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, оплата вартості послуг помічника адвоката, сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно частин 2, 3, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Як вбачається з матеріалів справи, судове засідання 25.03.2021 року тривало 7 хвилин, де адвокат ОСОБА_1 приймав участь та не надавав пояснення. Судове засідання 22.04.2021 року тривало 20 хвилин, де адвокат ОСОБА_1 приймав участь та надавав пояснення. Суд апеляційної інстанції враховує тривалість проведення судових засідань.
Варто вказати, що адвокатом Карнаковим О.В. від імені ТОВ «Оріяна-Агро»  не подано до суду відзив на апеляційну скаргу, проте, як надану послугу зазначено вартість 1000,00 грн.
Суд зазначає, що у поданих доказах понесення витрат на правову допомогу не вказано кількість часу, витраченого на опрацювання апеляційної скарги, необґрунтовано вартість послуг. У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції вважає розмір не співмірним наданій послузі. 
Нормами КАС України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.   Гонорар адвоката має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час та уміння. Витрати мають бути обґрунтованими, документи, що підтверджують витрати, мають бути складені належним чином.
Згідно висновку Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії», відшкодовуються лише  витрати, які мають розумний розмір. «Суд висловлює сумнів щодо існування об`єктивної необхідності здійснення деяких витрат, зазначених у цих рахунках-фактурах». Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі   «Данілов проти України», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим.
Суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем не обґрунтовано розмір витрат на правову допомогу у сумі 3000,00 грн. та суд апеляційної інстанції враховує, що адвокатом було надано послугу з правничої допомоги, а саме, участь у судовому засіданні, та з урахуванням співмірності, об`єму роботи, вважає, що підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ТОВ «Оріяна-Агро», витрати у розмірі 1000,00 грн.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області - залишити без задоволення.
Рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у справі № 280/3002/20  – залишити без змін. 
Стягнути за рахунок власних бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (код ЄДРПОУ 43143945) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріяна-Агро» (код ЄДРПОУ 33005220), витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн. (тисяча гривень 00 копійок).
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, відповідно до ст., ст. 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова