КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                                                           
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02квітня2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:
секретаря судового засідання                               ?       Безчасної О.В.
захисника                                                                ?       Фаренюк О.С.
особи, яка притягується до 
адміністративної відповідальності                       ?       ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті  Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 23.12.2020, -
В С Т А Н О В И В
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23.12.2020  ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч вісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.
 
Не погоджуючись з таким рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу  в якій просить постанову Дарницького районного суду м. Києва від 23.12.2020 скасувати, а провадження по справі закрити у зв?язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. 
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги ОСОБА_1 вказує на те, що у протоколах ДПР18 №032814 та БД №172897 не вірно вказаний час вчинення правопорушення та особа правопорушника. Крім цього апелянт зазначає, що він не керував транспортним засобом, а транспортним засобом керував його знайомий ОСОБА_2 .. Також судом першої інстанції проігноровано клопотання ОСОБА_1 про допит свідка ОСОБА_2 .
Як встановлено судом першої інстанції, 9.10.2020 року приблизно о 19 год. 12 хв. ОСОБА_1 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись біля буд. № 47 по вул. Славгородській в м. Києві, в порушення п.12.1, 13.1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з травмваєм, що зупинився попереду, що призвело до механічних пошкоджень автомобіля.
Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора «Драгер», який зафіксував перевищення рівню алкоголю в крові водія з цифровим показником 1,16%.. 
 
Заслухавши  доповідь  судді,  доводи особи, яку притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Фаренюк О.С.,  які підтримали подану апеляційну скаргу і просили суд її задовольнити, їх пояснення, дослідивши письмові матеріали справи, відеозапис долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах поданої апеляційної скарги,  а також доводи апеляції, суд вважає апеляційні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, зважаючи на наступне. 
 
П.2.9(а) ПДР України встановлено що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина перша ст.130 КУпАП передбачає зокрема відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
ОСОБА_1 протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 №032814 від 29.10.2020 та протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №172897 від 29.10.2020 року ставиться у вину керування транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння та порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Його вина у вчинені правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованою, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: 
? протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 №032814 від 29.10.2020;
?   протоколом про адміністративне правопорушення БД №172897 від 29.10.2020 року; 
?  довідкою газоаналізатора Драгер із цифровим показником 1,16% (а.с.2);
? актом огляду на стан сп`яніння, де ОСОБА_1 висловив свою згоду із результатами огляду (а.с.3);
?  поясненням свідків (а.с.4);
?  схемою місця ДТП (а.с.5);
?  відеозаписом з нагрудних камер поліцейських (а.с.6);
Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, з огляду на що суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про доведення винуватості ОСОБА_3 у порушенні ним вимог п.2.9(а), 12.1, 13.1 ПДР України, що як наслідок тягне за собою відповідальність за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП. 
Версія ОСОБА_3 що він не керував транспортним засобом, а нібито ним керував ОСОБА_2 цілком спростовується матеріалами справи. Про ОСОБА_2 взагалі немає жодних даних, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.
На відео з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_3 зазначив що не керував транспортним засобом, однак зробив це після того,  як проведеним оглядом на стан алкогольного сп?яніння встановлено, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння.
На неодноразові запитання суду, навіщо ОСОБА_3 проходив огляд на стан сп`яніння, якщо він не керував транспортним засобом, ОСОБА_3 не надав. Також апелянт не надав відповіді на запитання чому до суду першої інстанції за два місяці судового провадження не надав жодного документу, підтверджуючого той факт, що транспортним засобом керував ОСОБА_2 ..
Крім того, ОСОБА_3 не надав відповіді на питання суду, про те, чому не звернувся за наданням правової допомоги при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції.
Щодо протоколу опитування ОСОБА_2 від 29.12.2020 (а.с. 39) долученого до матеріалів апеляційної скарги. До вказаного протоколу суд апеляційної інстанції відноситься критично, оскільки він відібраний після судового засідання суду першої інстанції. Крім цього ОСОБА_2 не несе жодної відповідальності за свої пояснення, чому не дочекався працівників поліції, хоча зобов`язаний був, якщо дійсно вчинив ДТП, незалежно від того де він живе. За залишення місця ДТП, ст. 122-4 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність.
Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку,  що версія ОСОБА_3 про те, що він не керував транспортним засобом, це спосіб захисту.
Крім цього суд апеляційної інстанції зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції, судом було надано оцінку версії ОСОБА_3 стосовно керування транспортним засобом ОСОБА_2 , з вказаною оцінкою погоджується і суд апеляційної інстанції. 
Стосовно доводу апеляційної скарги ОСОБА_3 про неспівпадіння часу, суд апеляційної інстанції вважає вказані доводи неспроможними, оскільки вказаний факт не спростовує керування транспортним засобом ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння та вчинення ним ДТП. 
Інші несуттєві недоліки на які вказує ОСОБА_3 , не спростовують факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння та здійснення ним ДТП. 
За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги  ОСОБА_3 в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Дарницького районного суду м. Києва від 24.12.2020 та закриття провадження по справі, як того просить апелянт.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -                                                         
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу захисника Фаренюк  Олександра Сергійовича залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду міста Києва від 24.12.2020 про визнання винним ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення і стягненням судового збору, - залишити без змін.
Постанова   апеляційного суду  набирає законної сили  негайно після її  винесення, є остаточною  й оскарженню не підлягає.  
 
Суддя                                                                                                    Р.М. Ігнатов

Справа № 753/21006/20
Апеляційне провадження № 33/824/839/2021
Суддя у першій інстанції -  Домарєв О.В.
Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.