Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/192/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Поступайло В. В. 
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Драний В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2021 року.Суддя Кропивницького апеляційного суду Драний В.В., за участі секретаря Тюпи Ю.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , адвоката Грібенчука А.С. в його інтересах, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому Кіровоградської області, адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Грібенчука А.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 квітня 2021 року.
Цією постановою  ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП  та  накладено на нього адміністративне стягнення  у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн. 40 коп.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови місцевого суду 30 березня 2021 року о 17 год. 45 хв. ОСОБА_1 по просп. Університетському, 4 у м. Кропивницькому керував транспортним засобом «ВАЗ 210994-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці) та в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Своє рішення суд мотивував тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами адміністративної справи, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 № 190302 від 30.03.2021, у якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення (а.с.1);
- довідкою про отримання особою посвідчення водія (а.с.2);
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтверджують обставини відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, встановлені судом (а.с.3, 4);
- відеозаписами події, якими зафіксовано відмову ОСОБА_1 у присутності двох свідків на пропозицію поліцейських пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в установленому ст. 266 КУпАП та законом порядку (а.с.5).
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції адвокат Грібенчук А.С., подав апеляційну скаргу з доповненнями узгоджену із ОСОБА_1 , у якій просить скасувати постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 квітня 2021 року та закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що факт керування транспортним засобом не підтверджується жодними долученим до матеріалів провадження доказами, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом адміністративного правопорушення.
Зокрема, у матеріалах справи відсутній акт огляду та запис у протоколі про адміністративне правопорушення про його долучення, що свідчить про те, що він не складався, та огляд ОСОБА_1 , на стан сп`яніння не проводився, що є порушенням вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, що узгоджується із наявними у матеріалах провадження відеозаписами.
Вказує, що матеріалами справи не підтверджується наявність ознак стану сп`яніння у ОСОБА_1 . Долучені до матеріалів справи відеозаписи є недопустимим доказом, оскільки на доданому до протоколу лазерному диску міститься не один відеозапис на якому повністю зафіксовано документування адміністративного правопорушення, а шість окремих відеозаписів, на яких зафіксовано окремі події між якими є певний проміжок часу.
Також, посилається на упереджене ставлення працівників поліції до ОСОБА_1 . При цьому зазначає, що під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , заявив працівникам поліції клопотання про залучення захисника, для захисту своїх прав. Проте, працівниками поліції проігноровано дане клопотання, чим порушено його право на захист. 
Допитаний під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 , вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну. При цьому зазначив, що не керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.
       Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, як за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння, так із за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України  водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно пункту 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251 КУпАП суд першої інстанції всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи і, врахувавши досліджені по справі докази, дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Дослідженими в судовому засіданні доказами доведено, що 30.03.2021 о 17 год. 45 хв. ОСОБА_1 по просп. Університетському, 4 у м. Кропивницькому керував транспортним засобом «ВАЗ 210994-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці) та в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Викладений у постанові суду висновок про доведеність вини  ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 № 190302 від 30.03.2021, у якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення (а.с.1);
- довідкою про отримання особою посвідчення водія (а.с.2);
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтверджують обставини відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, встановлені судом (а.с.3, 4);
- відеозаписами події, якими зафіксовано відмову ОСОБА_1 у присутності двох свідків на пропозицію поліцейських пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в установленому ст. 266 КУпАП та законом порядку (а.с.5).
Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів наведені докази, або вказували про порушення вимог ст. 266 КУпАП під час їх отримання у матеріалах справи відсутні, не вказані в апеляційній скарзі та не надані під час апеляційного розгляду справи.
Доводи сторони захисту про недоведеність факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, у тому числі відеозаписами події, які безсумнівно спростовують вказані твердження.
Посилання апелянта на те, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських представлений не в повному обсязі оскільки не є безперервним, отже є недопустимим доказом, є неспроможними, оскільки їх надання до суду зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення.
Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Відтак, надання поліцейським до суду доказів є виконанням покладеного на нього обов`язку і не свідчить про недопустимість таких доказів.
Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, місцевий суд дійшов правильного висновку, про те, що ОСОБА_1 , виконував функції водія, тому мав відповідні права і обов`язки, за невиконання яких має нести відповідальність.
Твердження апелянта про те, що, під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , заявив клопотання про залучення захисника, для захисту своїх прав, яке було проігноровано працівникам поліції, чим порушено його право на захист, є безпідставними, оскільки працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права, зокрема і за наявності, яких підстав особа має право отримати безоплатну вторинну правову допомогу. 
Посилання адвоката на упереджене ставлення працівників поліції до ОСОБА_1 , також не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються матеріалами справи.
Посилання адвоката на те, що у матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп`яніння та запис у протоколі про адміністративне правопорушення про його долучення та направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для встановлення стану наркотичного сп`яніння є безпідставними, оскільки останній відмовився в присутності двох свідків, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Будь-яких інших переконливих доводів, щодо незаконності постанови суду першої інстанції, в апеляційній скарзі не наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи. 
При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 , адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим. 
Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено. 
За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін. 
               
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Грібенчука А.С., діючого в інтересах ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 квітня 2021 року, якою  ОСОБА_1 ,  визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП  та  накладено на нього адміністративне стягнення  у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду В.В. Драний