ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 р.	Справа № 520/3123/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Мельнікової Л.В. ,  Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування в Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Панченко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 02.03.21 року по справі № 520/3123/21
за позовом                     Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Куп`янського відділення управління виконавчої дирекції ФСС України в Харківській області  
до                     Ліквідаційної комісії Відділу освіти, молоді та спорту Куп`янської районної державної адміністрації Харківської області                             
про стягнення суми,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Куп`янського відділення управління виконавчої дирекції ФСС України в Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Ліквідаційної комісії Відділу освіти, молоді та спорту Куп`янської районної державної адміністрації Харківської області, в якому просив суд стягнути з Куп`янської районної державної адміністрації Харківської області на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Куп`янського відділення управління виконавчої дирекції ФСС України в Харківській області капіталізовані платежі на суму 548965,34 грн.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі №520/3123/21 за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Куп`янського відділення управління виконавчої дирекції ФСС України в Харківській області до Ліквідаційної комісії Відділу освіти, молоді та спорту Куп`янської районної державної адміністрації Харківської області про стягнення суми. Роз`яснено позивачеві, що розгляд справи віднесено до юрисдикції загального місцевого суду в порядку господарського судочинства.
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд скасувати оскаржувану ухвалу.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що між позивачем і відповідачем виник публічно-правовий спір, оскільки Фонд є суб`єктом владних повноважень, що здійснює публічно-владні управлінські функції в сфері соціального страхування, а стягнення з відповідача капіталізованих платежів необхідно для реалізації позивачем своїх повноважень, а саме забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Тобто, позивач звернувся з позовом до адміністративного суду як суб`єкт владних повноважень щодо публічно-правових відносин.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Так, відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, цей спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства, оскільки, позовні вимоги стосуються виконання грошових зобов`язань відповідача щодо сплати страхових платежів в процедурі ліквідації юридичної особи.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такою позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.
Згідно пункту 1 ч. 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ним публічно - владних функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Пунктом 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Отже, обов`язковою ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду судом у порядку адміністративного судочинства, є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб`єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб`єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції. При цьому, ці функції та повноваження повинні здійснюватись цим суб`єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.
Таким чином, особливістю правовідносин, що виникають, є їх публічно-правовий характер, пов`язаність із сферою реалізації публічної влади.
Специфіку публічно-правового спору визначає не тільки його суб`єктний склад, а й підстави виникнення цього спору і тісно пов`язане з цим питання межі повноважень адміністративного суду.
З позовної заяви встановлено, що відповідач - Відділ освіти, молоді та спорту Куп`янської районної державної адміністрації Харківської області (код ЄДРПОУ 02146456) перебуває в стані припинення у зв`язку із ліквідацією.
Також, з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до голови комісії з припинення Відділу освіти, молоді та спорту Куп`янської РДА Харківської області Ждановської Т.В. з письмовою заявою від 12.01.2021 №10-11-97 про грошові вимоги на суму 548965,34 грн по капіталізованим платежам відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та Порядку капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників, затвердженого постановою КМУ №986 від 04.02.2019 року.
Позивач вважає, що голова ліквідаційної комісії Куп`янської РДА Харківської області ухиляється від розгляду заявлених грошових вимог Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Куп`янського відділення управління виконавчої дирекції ФСС України в Харківській області, а тому просить на підставі статей 105, 112 Цивільного кодексу України стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 548965,34 грн., що фактично є кредиторськими вимогами до боржника.
Кредитор в розумінні Кодексу України з процедур банкрутства це юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.
Слід звернути увагу на те, що позивач як суб`єкт владних повноважень наділений правом звернення до суду в порядку адміністративного судочинства щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини. Саме такий спосіб реалізації владних управлінських функцій позивача встановлений пунктом 20.1.34. пункту 20.1. статті 20 ПК України.
Зобов`язання платника податку, який перебуває в стадії ліквідації (самоліквідації) прийняти кредиторські вимоги в розмірі боргу як спосіб реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу не визначений Податковим кодексом України чи Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а відтак, позивач звернувся із цим позовом не в порядку виконання своїх повноважень, висновуючись на спеціальній право дієздатності, а користуючись загальною право дієздатністю як кредитор.
Порядок ліквідації юридичної особи визначений статтею 111 Цивільного кодексу України, частиною сьомою цієї статті встановлено, що для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.
До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.
У разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості, зокрема, у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов`язкових платежів) (пункт 3 частини першої статті 112 ЦК України).
Частиною третьою статті 112 ЦК України встановлено, що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірні правовідносини випливають із невиконаних фінансових зобов`язань Відділу освіти, молоді та спорту Куп`янської районної державної адміністрації Харківської області перед фондом соціального страхування щодо здійснення відповідних капіталізованих платежів для забезпечення страхових виплат, в даному випадку, за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності в процедурі ліквідації юридичної особи.
Беручи до уваги наведене та враховуючи суть спірних правовідносин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що даний спір не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, та має вирішуватися в порядку господарського судочинства, оскільки позовні вимоги стосуються виконання грошових зобов`язань відповідача щодо сплати страхових платежів в процедурі ліквідації юридичної особи.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 вересня 2020 року у справі №320/6098/19.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" [див. рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, "встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.
Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Таким чином, справа не може вирішуватися в порядку адміністративного судочинства, спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства, оскільки позовні вимоги стосуються виконання грошових зобов`язань відповідача щодо сплати страхових платежів в процедурі ліквідації юридичної особи.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування в Харківській області залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2021 року по справі № 520/3123/21 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.О. Бегунц	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Л.В. Мельнікова    С.С. Рєзнікова   	
Повний текст постанови складено  24.05.2021 року