ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 р.	Справа № 524/9240/17	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Чалого І.С.,
суддів: Катунова В.В. ,  Спаскіна О.А. ,
                                        за участю секретаря судового засідання Сузанського О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.11.2020, головуючий суддя І інстанції: Кривич Ж.О., м. Кременчук Полтавської області, повний текст складено 29.11.20 по справі № 524/9240/17 за позовом         ОСОБА_1 до  Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, Кременчуцької міської ради Полтавської області,                треті особи: УЖКГ виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області, ТОВ "Місто для людей Кременчук", ТОВ"Житлорембудсервіс" про визнання незаконним нормативно-правового акту органу місцевого самоврядування незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили і про визнання його повністю нечинним з дня прийняття,
ВСТАНОВИВ:
В грудні 2017 року ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до   Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з адміністративним позовом до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області та Кременчуцької міської ради Полтавської області, треті особи: УЖКГ виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області, ТОВ  "Житлорембудсервіс", ТОВ "Місто для людей Кременчук", в якому просила суд визнати незаконними нормативно-правові акти органу місцевого самоврядування або такими, що не відповідають правовому акту вищої юридичної сили і  визнати їх повністю нечинними з дня прийняття, а саме: 
- рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 432 від 17.05.2017 року "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій ТОВ "Житлорембудсервіс" та ТОВ "Місто для людей Кременчук” та визнання його регуляторним актом;
- рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 24.12.2007 року № 1298 "Про погодження виконавців послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та початок регуляторної діяльності з затвердження тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій";
- рішення ХХХІІ сесії V скликання від 23.09.2008 року Кременчуцької міської ради Полтавської області "Про надання згоди на передачу в позичку нежитлових приміщень та окремого індивідуально визначеного майна в м. Кременчуці";
- рішення сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області VІ скликання від 28.07.2015 року "Про надання згоди на продовження терміну дії договорів позички нежитлових приміщень та окремого індивідуально визначеного майна, яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Кременчука";
- рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 432 від 16.05.2016 року "Про відшкодування витрат на електроенергію для освітлення місць загального користування ТОВ "Добробит" (в даний час ТОВ "Місто для людей Кременчук") та ТОВ "Житлорембудсервіс";
- про зобов`язання відповідачів виключити з переліку послуг "прибирання прибудинкової території" та виконувати цю послугу за рахунок територіальної громади в особі Кременчуцької міської ради Полтавської області та прийняти нове рішення по переліку послуг;
- про зобов`язання виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області провести громадські слухання щодо переліку послуг по утриманню будинків та споруд та у подальшому затверджувати нові тарифи на підставі економічного обґрунтування планових витрат з попереднім оприлюдненням проекту за 20 робочих днів;
- про зобов`язання виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області виготовити технічну документацію на будинок АДРЕСА_1 
-про зобов`язання виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області визначити нових переможців конкурсу на управління будинком і спорудою або групою будинків.
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області  від 19.11.2020 провадження у справі за позовними вимогами ОСОБА_1 в частині оскарження рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 24.12.2007 року № 1298 "Про погодження виконавців послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових території та початок регуляторної діяльності з затвердження тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій" та рішення сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області VІ скликання від 28.07.2015 року "Про надання згоди на продовження терміну дії договорів позички нежитлових приміщень та окремого індивідуально визначеного майна, яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Кременчука" закрито.
Цією ж ухвалою позовні вимоги  в частині оскарження рішення ХХХІІ сесії V скликання від 23.09.2008 року Кременчуцької міської ради Полтавської області "Про надання згоди на передачу в позичку нежитлових приміщень та окремого індивідуально визначеного майна в м. Кременчуці" та рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 432 від 16.05.2016 року "Про відшкодування витрат на електроенергію для освітлення місць загального користування ТОВ "Добробит" (в даний час ТОВ "Місто для людей Кременчук") та ТОВ "Житлорембудсервіс" залишено без розгляду.
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області  від  19.11.2020 позовні вимог ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити  позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказала, що вона є споживачем житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, отже має законне та обґрунтоване право звертатися суду за захистом своїх прав та законних інтересів в частині заявлених позовних вимог. Стверджує, що судом першої інстанції не в повній мірі були досліджені обставини справи,  зокрема, у оскаржуваному рішенні виконавчого комітету Кременчуцької міської Полтавської області № 432 від 17.05.2017 "Про встановлення тарифів на пос.т утримання будинків, споруд та прибудинкових територій ТОВ "Житлорембудсервіс" та "Місто для людей Кременчук" не зазначено розмір прибудинкових територій по будинку  № 29 по вул. Велика Набережна у м. Кременчуці. Разом з цим, у витребуваному судом копії технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1 не було зазначено розміру прибудинкової території.  Також вказує, що під час розгляду справи відповідачем не надано містобудівної та землевпорядної  документації на жоден з будинків, для яких затверджено тариф оскаржуваним рішенням, зокрема наданий один технічний паспорт на будинок позивача виготовлений за часів Радянського Союзу, відсутня фактична площа будинку не відповідає  фактичній площі будинків, при цьому акти щодо таких обмірів в матеріалах справи відсутні. У зв`язку з цим, за відсутності визначною Порядком № 869 документації, відповідачем затверджено тарифи та структуру тарифів: послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються підприємствами, що належать до комунальної власності територіальної громади Кременчук , фактично без перевірки їх економічної обґрунтованості, тобто, без дотримання вимог статей 30, 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". 
Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідач - виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області та  третя особа - УЖКГ виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
Позивач та її представник   в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримали доводи апеляційної скарги, просили скаргу задовольнити..
Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечувала, просила відмовити в її задоволенні.
Представник третьої особи - УЖКГ виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечувала, просила відмовити в її задоволенні.
У судове засідання суду апеляційної інстанції інші учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) , не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи,   переглянувши справу за наявними у ній доказами та    перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах  доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, учасниками справи не оспорюється  та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що  рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 17.05.2017 № 432 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій ТОВ "Житлорембудсервіс" та ТОВ "Місто для людей" було затверджено відповідні тарифи. В розрахунках попередніх тарифів було враховано мінімальну заробітну плату в розмірі 525 грн., що діяла станом на 18.04.2008, вартість електроенергії, що становила 0,2436 грн на 1 кВт енергії.
ТОВ "Житлорембудсервіс" та ТОВ "Місто для людей Кременчук" були виконані розрахунки нових тарифів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року за № 869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги".
Розглянувши звернення ТОВ "Житлорембудсервіс" та ТОВ "Місто для людей Кременчук" про встановлення тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, на виконання постанов Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.02.2017  по справі № 524/5094/16-а та від 24.03.2017 року по справі № 524/5225/16-а було підготовлено проект рішення "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій товариству з обмеженою відповідальністю "Житлорембудсервіс" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Кременчук".
У зв`язку з набранням чинності Закон України від 09.11.2017 № 2189-VІІІ "Про житлово-комунальні послуги" 10.07.2018 виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради було проведено конкурс з призначення управителя багатоквартирного будинку у відповідності до вимог наказу Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 13.06.2016 року № 150 "Про затвердження Порядку проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку".
У відповідності до результату проведеного конкурсу виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради було прийнято рішення № 839 від 13.07.2018 "Про призначення управителів багатоквартирних будинків у місті Кременчуці", яким призначено ТОВ "Житлорембудсервіс" управителем будинків та в подальшому 18.07.2018 укладено договори про надання послуги з управління багатоквартирним будинком по кожному будинку окремо.
Отже, оскаржуване рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 432 від 17.05.2017 року "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій товариству з обмеженою відповідальністю "Житлорембудсервіс" та товариству з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Кременчука" і встановлені ним тарифи не діють.
Водночас незважаючи на те, що після укладення договорів про надання послуги з управління багатоквартирним будинком по кожному будинку окремо з 18.07.2018 оскаржуване рішення не впливає на встановлення нових тарифів, станом на момент звернення до суду вказане рішення було чинним та впливало на права позивача, як споживача послуг по будинку   АДРЕСА_1 , в якому вона мешкає.
Вказане вище вимагає від суду дослідження всіх вагомих аспектів прийняття такого рішення з урахуванням заявлених аргументів позивачки, незважаючи на те, що як станом на час прийняття рішення суду першої інстанції, так і станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції  встановлені в рішенні тарифи у відношенні до будинку   АДРЕСА_1 вже не діють.
Позивачка звернулася до суду, обгрунтувавши свої вимоги про скасування рішень міської  ради тим, що   проекти оскаржуваних рішень міської ради не оприлюднювалися, громадські слухання та аналіз регуляторного впливу не проводилися, розподіл територій кварталів, мікрорайонів у місті не здійснювався, відвід земельних ділянок конкретним багатоквартирним будинком не відбувся, землевпорядна документація не оформлена, тому підстави для визначення тарифу для оплати за прибирання прибудинкових територій, на думку позивачки, відсутні.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що  позивачкою не наведено обставин, в чому саме полягає порушення прав та інтересів позивача, як депутата Кременчуцької міської ради Полтавської області, як споживача, як голови будинкового комітету, а також прав інших осіб (представників територіальної громади) у зв`язку з прийняттям оскаржуваних рішень. Також суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність оскаржуваного рішення місцевої ради в частині встановлених тарифів та визначення прибудинкової території. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке. 
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з незгодою позивачки з тим, що в оскаржуваному рішенні виконавчого комітету Кременчуцької міської Полтавської області № 432 від 17.05.2017 "Про встановлення тарифів на послуг на утримання будинків, споруд та прибудинкових територій ТОВ "Житлорембудсервіс" та "Місто для людей Кременчук" не зазначено розмір прибудинкових територій, зокрема по будинку  № 29 по вул. Велика Набережна у м. Кременчуці. Стверджуючи про неправомірність такого рішення, позивачка також наголошує на порушенні порядку прийняття такого рішення, неврахування того, що оскаржуване рішення є регуляторним актом та що при прийнятті такого рішення не проводилися громадські слухання, а також то, що відповідачем встановлено непрозорі та економічно необгрунтовані тарифи.
З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що тарифи на житлово-комунальні послуги в Україні формуються та встановлюються на підставі вимог чинного законодавства та нормативно-правової бази.
Статтею 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-IV від 24 червня 2004 року (далі - Закон № 1875-IV, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, серед іншого, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.
Повноваження органів місцевого самоврядування щодо встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги визначено статтею 7, 14 Закону, а також статтею 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" №280/97-ВР від 21 травня 1997 року (далі - Закон № 280/97-ВР, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Так, згідно пп.2 п. "а" статті 28 Закону № 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.
Згідно з частиною 2 статті 14 Закону № 1875-IV встановлено, що ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.
Пунктом 1 статті 15 Закону № 1875-IV визначено, що мінімальні норми житлово-комунальних послуг встановлюються з метою забезпечення санітарно-гігієнічних вимог проживання людей та їх перебування в приміщеннях, забезпечення технічних вимог до експлуатації будинку (споруди), підтримання несучої спроможності конструкцій та експлуатаційних характеристик внутрішньобудинкових мереж і систем.
Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 31 Закону № 1875-IV порядок формування тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг другої групи (пункт 2 частини першої статті 14 цього Закону) визначає Кабінет Міністрів України. Виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів. Органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання).
Постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги" затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - Порядок № 869, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 2 Порядку тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - тариф на послуги) - вартість надання таких послуг, розрахована на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість.
Тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку.
З власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - договір про надання послуг).
Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг.
Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном.
З аналізу норм слідує, що до повноважень органів місцевих рад віднесено затвердження (погодження) тарифів на житлово-комунальні послуги. Тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком.
Як слідує з оскаржуваного позивачем рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської Полтавської області № 432 від 17.05.2017 "Про встановлення тарифів на послуг на утримання будинків, споруд та прибудинкових територій ТОВ "Житлорембудсервіс" та "Місто для людей Кременчук" відповідачем скориговано діючі тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до класів будинку у м. Кременчук, які встановлені рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 17.05.2017 № 432 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій ТОВ "Житлорембудсервіс" та ТОВ "Місто для людей".
У відповідності до пункту 36 Порядку № 869 визначено, що метою коригування тарифів, що розраховуються згідно з цим Порядком, є забезпечення відшкодування у повному обсязі економічно обґрунтованих планованих витрат, що враховуються під час визначення повної собівартості послуг, планованого прибутку та податку на додану вартість.
Механізм коригування тарифів на послуги запроваджується у разі, коли протягом строку дії таких тарифів змінюються ставки податків і зборів (обов`язкових платежів), рівень заробітної плати у виконавця відповідно до законодавства, Генеральної та галузевої угод, ціни (тарифи) на паливно-енергетичні та матеріальні ресурси.
Коригуванню підлягають лише складові витрат, за якими відбулися цінові зміни у бік збільшення (зменшення), що сприятиме забезпеченню економічної обґрунтованості та прозорості запровадження механізму коригування тарифів на послуги.
У відповідності до пунктів 37, 38 Порядку № 869 коригування тарифів на послуги здійснюється за формулою: Т ск = Т дк х К зв, де Т ск - скоригований тариф; Т дк - тариф, що діє на момент коригування; К зв - коефіцієнт зміни витрат, пов`язаних з наданням послуг.
Коефіцієнт зміни витрат, пов`язаних з наданням послуг, визначається за формулою:
К зв = 1 + П зп х (В зн - В зд) : В зд + П ел х (Т ен - Т ед) : Т ед + П пал х (Ц пн - Ц пд) : Ц пд + S [П м х (Ц мн - Ц мд) : Ц мд] + S [П сп х (В сн - В сд) : В сд],
де П зп - питома вага витрат із заробітної плати і сума єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у структурі діючого тарифу на послуги; В зн - витрати із заробітної плати і сума єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з розрахунку на місяць, у якому здійснюється коригування діючого тарифу на послуги; В зд - витрати із заробітної плати та сума єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на дату встановлення діючого тарифу на послуги; П ел - питома вага витрат з електроенергії у структурі діючого тарифу на послуги; Т ен - тариф на електроенергію з розрахунку на місяць, у якому здійснюється коригування діючого тарифу; Т ед - тариф на електроенергію на дату встановлення діючого тарифу; П пал - питома вага витрат із закупівлі пально-мастильних матеріалів у структурі діючого тарифу; Ц пн - ціна пально-мастильних матеріалів з розрахунку на місяць, у якому здійснюється коригування діючого тарифу на послуги; Ц пд - ціна пально-мастильних матеріалів на дату встановлення діючого тарифу на послуги; П м - питома вага витрат на матеріали, комплектувальні вироби, обладнання у структурі діючого тарифу на послуги; Ц пн - ціна на матеріали, комплектувальні вироби, обладнання з розрахунку на місяць, у якому здійснюється коригування діючого тарифу на послуги; Ц пд - ціна на матеріали, комплектувальні вироби, обладнання на дату встановлення діючого тарифу на послуги; П сп - питома вага витрат на оплату послуг субпідрядників у структурі діючого тарифу на послуги; В сн - вартість послуг субпідрядників з розрахунку на місяць, у якому здійснюється коригування діючого тарифу на послуги; В сд - вартість послуг субпідрядників на дату встановлення діючого тарифу на послуги.
Колегія суддів звертає увагу на те, що механізм коригування тарифів на послуги має забезпечувати не лише економічну обґрунтованість та прозорість запровадження, а також поінформованість та отримання пропозицій та заперечень від споживачів, враховуючи, що у відповідності до пункту 2 вищезазначеного Порядку інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном.
Так, згідно п.п.1.1, 2.1, 2.2 Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30 липня 2012 року № 390 (далі - Порядок № 390, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), який визначає механізм доведення суб`єктами господарювання, що виробляють або надають житлово-комунальні послуги, до відома споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та врахування відповідної позиції територіальних громад при встановленні уповноваженими органами тарифів на житлово-комунальні послуги. Суб`єкти господарювання здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів. Протягом п`яти робочих днів з дня подання відповідних розрахунків до органу, уповноваженого встановлювати тарифи, суб`єкти господарювання інформують споживачів про намір здійснити зміну тарифів за визначеними цим Порядком способами.
В силу пункту 2.4 зазначеного Порядку № 390 суб`єктами господарювання, що надають послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, до відома споживачів доводиться така інформація: загальний розмір тарифу (з податком на додану вартість) для кожного конкретного будинку; перелік послуг, що входять до складу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаватимуться в кожному конкретному будинку, та їх вартість; періодичність та строки надання послуг; обґрунтування причин зміни тарифу (зазначення розміру діючого тарифу та відсотка відшкодування затвердженим тарифом собівартості, планового економічно обґрунтованого тарифу, дати, коли тариф востаннє переглядався, причин перегляду тарифу, визначення відсотка зростання основних складових тарифу (заробітної плати, електроенергії, матеріалів), визначення відсотка підвищення тарифу тощо); інша додаткова інформація, визначена суб`єктом господарювання та/або органом, уповноваженим встановлювати тарифи.
Зазначена інформація доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), в друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті суб`єкта господарювання (за наявності) та в кожному конкретному будинку (на прибудинковій території), зокрема на інформаційних стендах у під`їздах будинків та біля них. Суб`єкт господарювання додатково може також доводити до відома споживачів інформацію за допомогою радіо, телебачення та способу, визначеного статутом територіальної громади.
Пунктами 2.8-2.10 передбачено, що у процесі доведення до відома споживачів інформації усі зауваження і пропозиції фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань підлягають реєстрації та обов`язковому розгляду суб`єктом господарювання. Суб`єкт господарювання в установленому законодавством порядку повідомляє споживача, який надав свої пропозиції та зауваження, про їх урахування або відхилення. При цьому у разі відхилення пропозицій і зауважень суб`єктом господарювання надаються споживачеві обґрунтовані пояснення. У разі врахування зауважень і пропозицій суб`єкт господарювання здійснює перерахунок тарифу та передає його органу, уповноваженому встановлювати тарифи, листом з висловленою позицією та відповідними обґрунтуваннями.
Частинами 6, 7 статті 32 Закону № 1875-IV встановлено, що у разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів. Платіжний документ може містити графи, в яких зазначаються суми до сплати за надані послуги, не проплачені повністю споживачем у попередній розрахунковий період. Платіжний документ не може містити графи, в яких зазначаються суми за оплату послуг, не передбачених договором, або суми доплат за надані послуги понад ті, що передбачені діючими тарифами.
В апеляційній скарзі позивач вказує на те, що оскаржуване розпорядження не містить посилань на необхідність коригування чинних тарифів на житлово-комунальні послуги, як це передбачено частиною десятою статті 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".
Водночас колегія суддів ураховує, що частина 10 статті 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (у редакції, що діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення), не встановлена вимога про те, що в рішенні органу місцевого самоврядування, яким встановлюються тарифи на житлово-комунальні послуги, повинна зазначатися необхідність коригування, а саме: збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси. Так, в оскаржуваному рішенні від 17.05.2017 № 432 міститься посилання на звернення ТОВ "Житлорембудсервіс", ТОВ "Місто для людей Кременчук", в яких управителі надали свої звернення з розрахунками економічно обгрунтованих витрат на послугу та з проханням встановити нові тарифи та на постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.02.2017 по справі № 524/5094/16-а та від 24.03.2017 по справі № 524/5225/16-а, якими зобов`язано виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області встановити відповідним рішенням ТОВ "Житлорембудсервіс" та ТОВ "Місто для людей Кременчук" економічно обгрунтований тариф на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій.
При цьому,  учасниками справи не заперечується, що до моменту прийняття  вищезазначеного рішення ТОВ "Житлорембудсервіс" та ТОВ "Місто для людей Кременчук" надавали свої послуги за тарифами, які затверджувалися рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 18.04.2008 № 383. 
В той же час, з 2008 року по 2017 рік значно збільшився розмір заробітної плати (з 515 грн. зросла до 3200 грн.) на 610 %, підвищився тариф на електроенергію (з 0,2436 грн. за 1 кВт до 1,68 грн. за 1 кВт) на 690%, зросли ціни за паливно-мастильні матеріали на 380%. 
Отже, наявні усі законодавчі підстави для збільшення тарифу на утримання будинків споруд та прибудинкових територій. 
В свою чергу, підстави для прийняття зміни тарифів доводилися до відома споживачів управителями у відповідності до Порядку № 390, про що матеріали справи містять відповідні підтвердження. 
На противагу доводом заявника апеляційної скарги з приводу дотримання процедури прийняття рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 17.05.2017 № 432, то суд апеляційної інстанції зважає на те, що в матеріалах справи містяться докази про те, що проект рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області був розміщений на офіційному веб-порталі Кременчуцької міської ради та виконавчого комітету - 12.04.2017, а прийнято - 17.05.2017.
Отже, зацікавлені особи мали можливість ознайомитися із повним текстом та надати свої коментарі та пропозиції на офіційну адресу Кременчуцької міської ради Полтавської області або її виконавчого комітету. При цьому,  листом від 21.04.2017 № 01/2049 Полтавське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України погодило проект вказаного рішення. Таким чином, проект рішення від 17.05.2017 був оприлюднений в установленому чинним законодавством процедурі відповідно до вимог Порядку № 390, коментарі чи зауваження на проекти даних рішень мали можливість надіслати усі зацікавлені особи, а тому процедура прийняття рішення не порушена, у зв`язку з цим в аспекті процедури прийняття таке рішення є законним.
В свою чергу, доводи апеляційної скарги про необхідність проведення громадських слухань щодо переліку послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій також не відповідають вимогам законодавства, зокрема абзацу 5 пункту 2.3 розділу II Порядку № 390, адже вказаним Порядком не передбачено проведення громадських слухань  як обов`язкового елементу доведення до споживачів інформації про  зміну цін/тарифів на житлово-комунальні послуги.
Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно з вимогами статті 3 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, дія цього Закону не поширюється на здійснення регуляторної діяльності, пов`язаної з прийняттям актів, якими встановлюються ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги.
Враховуючи вищевикладене, cуд наголошує, що рішення органу місцевого самоврядування про встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги (у тому числі, шляхом коригування тарифів) не є регуляторним актом.
Аналогічний висновок щодо вказаного правового регулювання висловлено Верховним Судом у постановах від 05 березня 2020 року у справі № 128/3878/15-а та від 30 квітня 2020 року у справі №200/3842/19-а.
Посилання позивачки на виконавчий лист у справі № 1640/3031/18 від 09.10.2018, в якому, як стверджує позивачка, вказано про те, що оскаржуване рішення № 432 від 17.05.2017 є регуляторним актом, колегія суддів відхиляє як таке, що не відповідає дійсним обставинам справи.
Зокрема, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.10.2018  у справі № 1640/3031/18 за позовом ОСОБА_1 до Державної регуляторної служби України зобов`язано відповідача надати позивачу повну, точну та достовірну інформацію щодо наявності у рішень виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 10 жовтня 2017 року № 1093, від 17 травня 2017 року № 432, від 13 лютого 2018 року № 153 статусу регуляторних актів.
Отже, предметом цієї справи № 1640/3031/18  є оскарження дій розпорядника інформації про надання неповної відповіді, зокрема при розгляді справи  суди виснували, що аналіз листа Державної регуляторної служби України від 17 квітня 2018 року № 3853/0/20-18 дає підстави стверджувати, що останній не містить вичерпних відповідей на поставлені позивачем питання, а відтак - не відповідає критеріям повноти, доступності та достовірності. В той же час ані мотивувальна, ані резолютивна частина рішень судів всіх інстанції у справі № 1640/3031/18 не містить висновків про те, що рішення, правомірність  якого є предметом оскарження у цій справі,   має статус регуляторного акту.
Доводи заявника апеляційної скарги про помилковість розрахунку тарифу на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій колегія суддів відхиляє, адже зазначена процедура була виконана у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 "Про затвердження єдиного підходу формування тарифів на комунальні послуги".  Вказаним Порядком № 869 передбачено, що при розрахунку витрат застосовуються площі, зазначені в технічному паспорті житлового будинку, а якщо в зазначеному документі не відображені площі, то застосовуються площі, які зазначені в актах обміру. Під час розгляду  справи в суді першої інстанції всі вказані документи було надано, що підтверджує правомірність розрахунку тарифів. 
Також апелянт акцентує увагу, що до розгляду справи було допущено не уповноважених представників відповідача та третіх осіб, але колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи є належним чином завірені копії довіреностей представників. В даному випадку колегія суддів ураховує те, що представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню. Оскільки провадження у справі відкрито до моменту набрання чинності Закону України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя), доводи заявника в апеляційній скарзі про відсутність повноважень у представників відповідача та третіх сторін не заслуговують на увагу.
Доводи апеляційної скарги та вимоги позову про зобов`язання відповідача виключити складову послуги “прибирання прибудинкової території” з тарифу на утримання будинків, споруд та прибудинкових територій колегія суддів уважає необгрунтованими.
Так, відповідно до статті 1 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 № 1875-IV, утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 № 869, яка встановлює механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і “споруд та прибудинкових територій передбачено механізм розрахунку витрати з прибирання прибудинкової території (ручним та механізованим способами). 
Додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529 визначений типовий перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Так, до вказаного переліку включено послугу з прибирання прибудинкової території. 
Згідно з ч, 2 та ч, 6 ст, 10 Закону України “Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку” до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком. Рішення вважається прийнятим, зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом, перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, крім рішень з питань, зазначених у пунктах 2, 3 і 9 частини другої цієї статті, які вважаються прийнятими зборами співвласників, якщо за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку
Як правильно зазначив суд першої інстанції, в матеріалах справи відсутні належним чином оформлені протоколи зборів співвласників багатоквартирних будинків, яким співвласники відмовляються від послуги "прибирання прибудинкової території". 
В той же час доводи апеляційної скарги про необхідність прибирання прибудинкової території за рахунок коштів місцевого бюджету не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до п. 10 ч. 1 ст.7 Закону України "Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку", співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Таким чином, прибирання прилеглої до будинку (прибудинкової) території повинно здійснюватися за рахунок коштів споживачів.
Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність оскаржуваного рішення та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.11.2020 по справі № 524/9240/17  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	В.В. Катунов    О.А. Спаскін   	
Повний текст постанови складено  11.05.2021.