УХВАЛА

07 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 620/686/20
адміністративне провадження № К/9901/10910/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Мацедонської В.Е., Кашпур О.В.
перевірив касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі №    620/686/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати їй індексації грошового забезпечення за період з січня 2015 року по березень 2015 року включно, з січня 2016 року по квітень 2016 року включно, з червня 2016 року по листопад 2018 року включно;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з січня 2015 року по березень 2015 року включно, з січня 2016 року по квітень 2016 року включно, з червня 016 року по листопад 2018 року включно.
28 квітня 2020 року рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.
27 січня 2021 року ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.
На зазначені рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції військова частина НОМЕР_1 подала касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 29 березня 2021 року.
Щодо касаційного оскарження рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року, Верховний Суд зазначає наступне.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Отже, законодавцем визначено, що особа може скористатись правом на касаційне оскарження судових рішень виключно у визначених цим Кодексом випадках.
Виходячи з викладеного, Верховний Суд вважає касаційну скаргу позивача в частині оскарження рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року необґрунтованою, оскільки вказане рішення суду першої інстанції не переглядалась в апеляційному порядку, а тому відповідно до приписів частини другої статті 328 КАС України не може бути оскаржене в касаційному порядку.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Аналіз правових норм та обставин справи доводить відсутність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року у справі №    620/686/20.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі № 620/686/20, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходить з такого.
Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду – протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно з частиною другою статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Частиною третьою статті 295 КАС України встановлено, що строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Суд апеляційної інстанції установив, що 10 грудня 2020 року військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року у справі  №   620/686/20.
30 грудня 2020 року ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року у справі №620/686/20 залишено без руху та надано строк для сплати судового збору за подання апеляційної скарги у відповідному розмірі та звернутися до суду з обґрунтованою заявою про поновлення строків на апеляційне оскарження рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року, вказати причини пропуску строку та зазначити підстави для його поновлення, а також надати докази на підтвердження вказаного.
27 січня 2021 року ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду відмовлено у відкритті апеляційного провадження    за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.
Приймаючи оскаржувану ухвалу від 27 січня 2021 року суд апеляційної інстанції установив, що згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення, копію ухвали судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху вручено адресату 09 січня 2020 року. Строк виконання вимог зазначеної ухвали сплинув 19 січня 2021 року.
Однак, як зазначив суд апеляційної інстанції, відповідачем недоліки апеляційної скарги зазначені в ухвалі судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року в наданий строк та в розумний строк надходження кореспонденції не усунуто. Також, військова частина НОМЕР_1 не звертається до суду з заявою про продовження/поновлення процесуального строку для усунення недоліків апеляційної скарги (відповідно до пункту 3    Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, в редакції    Закону України від 18.06.2020 р. N 731-IX).
Верховний Суд зазначає, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.
У свою чергу, статтею 44 КАС України    регламентовано обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Таким чином, виконання обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми, змісту і строку подання апеляційної скарги покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі необхідні для цього дії.
При цьому, поважними причинами пропуску процесуального строку звернення до суду визнаються лише ті, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Доводи касаційної скарги військової частини НОМЕР_1 зводяться до не згоди з судовим рішенням суду першої інстанції з підстав неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Проте, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції щодо неподання у строк, встановлений судом, обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, вказавши причини пропуску такого строку та зазначивши підстави для його поновлення.
Отже, суд апеляційної інстанції в ухвалі від 27 січня 2021 року дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для поновлення відповідачу строку на апеляційне оскарження та відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 299 КАС України визнав неповажними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження і відмовив у відкритті апеляційного провадження у справі.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Згідно з частиною другою статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Аналіз правових норм та обставин справи доводить про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження, оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції пункту 4 частини першої статті 299 КАС України при ухваленні оскаржуваного рішення є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо його застосування, а тому касаційна скарга відповідача є необґрунтованою.
На підставі викладеного, керуючись частиною третьою статті 328, пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України, Суд 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі №    620/686/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                Н.В. Шевцова
Судді                                                                                                    В.Е. Мацедонська
                                                                                                    О.В. Кашпур