Ухвала    
17 травня 2021 року
м. Київ
справа № 530/1352/19
провадження № 61-3548ск21 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ткачука О. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Проценківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,
ВСТАНОВИВ:
02 березня 2021 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року у вказаній справі. 
Ухвалою Верховного Суду від 23 березня 2021 року дана касаційна скарга була залишена без руху для усунення недоліків, а саме, заявнику необхідно було надати належні докази в оригіналах чи належним чином завірені їх копії, з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень та права ОСОБА_2 представляти інтереси ОСОБА_1 , а також сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.
На виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції заявником надіслано квитанцію про сплату судового збору за подання касаційної скарги та копію довіреності на підтвердження права ОСОБА_2 представляти інтереси ОСОБА_1 , проте, доказів, які б підтверджували недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень заявником не надано.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня  1997 року).
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявнику.
Оскільки у встановлений судом строк, ухвала Верховного Суду не виконана, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційна скарга  ОСОБА_1 підлягає визнанню неподаною та поверненню. 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню
з нею, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою
для повернення касаційної скарги.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Проценківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, вважати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                   О. С. Ткачук