Справа № 149/2989/20 
Провадження № 33/801/398/2021
Категорія: 208 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войнаревич М. Г.
Доповідач: Якименко М. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 березня 2021 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 березня 2021 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85,00 гривень та стягнуто судовий збір в розмірі 454,00 гривень на користь держави.
Не погоджуючись з даною постановою,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що в судовому засіданні було оголошену лише вступну та резолютивну частину постанови. Постанову суду він отримав 13.04.2021, а тому вважає, що строк пропущений ним з поважних причин.
В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати. Вказує, що суд допустив порушення норм процесуального права, не повно з`ясував усі обставини справи, не дав належної оцінки доказам. Крім того скаржник зазначив, що оскаржив до ДПС у Вінницькій області податкові повідомлення-рішення перевірки, тому на момент розгляду справи судом, ще не було результатів перегляду даної перевірки, що свідчить про недоведеність події адміністративного правопорушення.
В судове засідання ОСОБА_1 не заявився, належним чином був повідомлений. Про причини неявки не повідомив. Суд вирішив розглянути справу у його відсутність. 
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя вважає, що клопотання слід задовольнити - поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови та апеляційну скаргу задовольнити з огляду на таке.
Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.
Як вбачається з матеріалів справи, судом направлялась копія постанови правопорушнику, однак доказів отримання даної постанови матеріали справи не містять. Копію постанови ОСОБА_1 отримав 13.04.2021, а звернувся з апеляційною скаргою 26.04.2021.
Вказані обставини вказують на об`єктивну неможливість своєчасного оскарження постанови суду та поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому цей строк підлягає поновленню. 
Відповідно до положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до  ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Так, за змістом ч.1 ст. 163-1 КУпАП, адміністративна відповідальність настає в разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, в тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
В протоколі про адміністративне правопорушення № 730 від 17.12.2020 складеного відносно директора ТОВ «Макарді»  ОСОБА_1 , зазначено, що він порушив ведення податкового обліку з порушенням п. 185. 5 ст. 185, пункту 187.1 ст. 187, п. 198.1, п. 198 ст. 198 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями) в результаті чого завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за серпень 2020 року на суму 47 877 грн, за вересень 2020 року на суму 50461 грн та завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду на суму 235 грн.
Суд першої інстанції мотивував свої висновки щодо визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч. 1 КУпАП лише обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення 730 від 17.12.2020 (а.с.4) та акті № 4484/02-32-07-01/32407672 від 11.12.2020 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Макарді» (а.с. 5-12).
Як вбачається із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення ґрунтується на акті про результати документальної позапланової виїзної перевірки.
Будь-які інші докази, окрім акта перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення, складених інспектором ДПС, в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові КАС ВС від 08 вересня 2020 року по справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків.
Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.
На підставі вищезазначеного акту перевірки, ГУ ДПС у Вінницькій області 17.12.2020 складено протокол про адміністративне правопорушення та 11.01.2021 винесено податкові повідомлення-рішення № 0000460701, №0000470701 (а.с. 33, 35).
Відповідно до вимог ст. 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
З урахуванням зазначених положень закону ТОВ «Макарді» використовуючи надане законом право, звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 0000460701, №0000470701 від 11.01.2021.
Так, в суді першої інстанції скаржник заявляв клопотання про відкладення розгляду справи до вирішення Вінницьким окружним адміністративним судом питання щодо скасування податкових повідомлень. Однак суд першої інстанції відмовив, так як закінчувались строки притягнення до адміністративної відповідальності.
До апеляційної скарги додано копію рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року у справі № 120/600/21-а, яким адміністративний позов ТОВ «Макарді»  до ГУ ДПС у Вінницькій області задоволено в повному обсязі. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Вінницькій області № 0000460701, №0000470701 від 11.01.2021.
Тобто, у судовому порядку встановлена протиправність прийняття ГУ ДПС у Вінницькій області вищевказаних ППР, та помилковість висновків щодо допущення директором ТОВ «Макарді»  ОСОБА_1 порушень порядку ведення податкового обліку.
Отже, під час апеляційного розгляду доводи скаржника про те, що він не порушив порядку ведення податкового, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному суді.
Вказана обставина вказує на відсутність підстав для притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП. 
Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведено достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.
Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.
Ст. 62 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних  презумпцій. 
Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, спростовують висновків суду та є підставою для скасування постанови.
Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
За таких обставин, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази у вчинені ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, суддя вважає, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 КУпАП, а тому постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 247, 294  КУпАП, суддя -        

П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 березня 2021 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 березня 2021 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП - скасувати
Провадження у справі закрити, в зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення. 
Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя                                                           М. М. Якименко