УХВАЛА

15 квітня 2021 року 
Київ
справа №520/13913/2020
адміністративне провадження №К/9901/12394/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року, ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року та ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі №520/13913/2020 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про     визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківські області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків), в якому просила суд:

- визнати протиправною та незаконною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківські області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) Пікули В.Ю. від 15 вересня 2020 року у виконавчому провадженні № 60278181 про закінчення виконавчого провадження;

- скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківські області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) Пікули В.Ю. від 15 вересня 2020 року у виконавчому провадженні №60278181 про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року зазначена позовна заява була залишена без руху.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року позовна заява повернута позивачу на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.     

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

Не погоджуючись з цими судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернулась з касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її  засобами поштового зв`язку 5 квітня 2021 року.

У своїй касаційній скарзі позивачка просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року, ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року та ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі №520/13913/2020, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Також скаржник просить поновити строк касаційного оскарження.

Згідно статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

В обґрунтування підстав поважності пропуску строку касаційного оскарження скаржник вказує, що отримав повний текст ухвали суду апеляційної інстанції 5 березня 2021 року. В підтвердження зазначеного надав копію конверту апеляційного суду із штрих-кодовим ідентифікатором та роздруківку трекінгу Укрпошти. 

Відтак, враховуючи, що ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду в межах тридцятиденного  строку (5 квітня 2021 року) з дня вручення їй оскаржуваної ухвали апеляційного суду, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження належить задовольнити.

Разом з тим, під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що матеріали касаційної скарги, які надійшли до суду, не містять документа про сплату судового збору. Натомість, скаржник просить звільнити його від сплати судового збору, обґрунтовуючи це своїм скрутним матеріальним становищем та відсутністю визначеного правового статусу.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Умови, за яких суд може звільнити повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк та перелік суб`єктів, до яких такі умови застосовуються, визначені статтею 8 Закону України "Про судовий збір".

Так, суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, для звільнення від сплати судового збору заявник касаційної скарги має довести існування таких фінансових труднощів та такий майновий стан, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.

З огляду на зазначені ОСОБА_1 обставини та враховуючи надані нею документи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 328 України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року та від 30 жовтня 2020 року апеляційним судом не переглядались, підстави для відкриття касаційного провадження на вказані ухвали суду першої інстанції відсутні.

Водночас, позивачка оскаржує ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року про повернення її апеляційної скарги. Скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить переглянути і скасувати оскаржуване судове рішення.

Однак, в порушення вимог пункту четвертого частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі не зазначена підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно із абзацом другим частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ураховуючи зазначене, скаржнику  необхідно надати до Верховного Суду уточнену касаційну скаргою, де вказати в чому полягає порушення апеляційним судом, під час ухвалення оскаржуваного судового рішення, норм процесуального права із посиланням на відповідний абзац частини четвертої статті 328 КАС України.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього кодексу.

Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, тому Суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків шляхом подання до Верховного Суду уточненої касаційної скарги із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) та викладенням відповідних обґрунтувань, і наданням її копій з додатками відповідно до кількості учасників справи.

Керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року та ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року у справі №520/13913/2020.

Визнати поважними підстави пропуску строку  ОСОБА_1 на касаційне оскарження ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі №520/13913/2020 і поновити його.

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за звернення із  касаційною скаргою на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі №520/13913/2020 та звільнити її від його сплати.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі №520/13913/2020 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про  визнання протиправною та скасування постанови залишити без руху.

Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
Н.М. Мартинюк
А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду