КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
18 травня 2021 року
 
справа №760/27812/20 
                                   
провадження № 33/824/2186/2021 
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ   Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1  ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
 
В С Т А Н О В И В :
 
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн 00 коп.
Не погоджуючись із постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Вимоги обґрунтовані тим, що висновки постанови не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що транспортним засобом не керував та перебував у автомобілі на пасажирському сидінні.
Крім того, зазначає про скасування акта, яким встановлено адміністративну відповідальність.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити. 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №045542 від 23.11.2020 року, ОСОБА_1 , 23.11.2020 року о 19 год. 00 хв. в м. Києві, пр. Повітрофлотський, 41, керував транспортним засобом ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
До протоколу додані письмові пояснення свідків   ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили факт відмови ОСОБА_1   пройти огляд для визначення стану сп`яніння.
З відеозапису із відеореєстратора працівника поліції вбачається ухиляння ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що також свідчить про відмову останнього від проходження  такого огляду.
Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно положень ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння  або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд  у закладі охорони здоров`я та складання висновку  за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції, на підставі доказів, зокрема: протоколу про адміністративне правопорушення; письмових пояснень свідків, які засвідчили відмову водія пройти огляд на стан сп`яніння, дійшов обґрунтованого висновку про порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 ПДР України.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що транспортний засіб не рухався, та ОСОБА_1 перебував на водійському сидінні із заглушеним двигуном, судом не приймається, оскільки із відеозапису слідує, що правопорушник повідомляє працівнику поліції напрямок свого руху, що свідчить про керування автомобілем.  Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував, що він є водієм даного транспортного засобу.
Крім того, в апеляційній скарзі також зазначено, що на час зупинки автомобіля ОСОБА_1 перебував на пасажирському сидінні, що суперечить раніше вказаному в апеляційній скарзі.
Доводи апеляційної скарги про те, що в судовому засіданні не були допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не впливають на правильність ухвалення судом постанови. Пояснення свідків містяться в матеріалах справи, та сумнівів в їх достовірності немає.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що дії, які поставлені у вину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, виходять за межі ст. 130 КУпАП спростовуються наступним.
З аналізу Закону України  «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 9 квітня 2020 року, порядку та періоду набуття ними чинності, вбачається, що кримінальна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, діяла в період з 1 по  3 липня 2020 року, та скасована з 4 липня 2020 року і, починаючи з цього часу особи, які вчинили такі протиправні дії, несуть адміністративну відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП.
           Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
В судовому засіданні захисник Чепчака Ю.М. посилався на невідповідність часу, зазначеного в протоколі та в поясненнях свідків,  як на підставу для скасування постанови та закриття провадження, однак апеляційна скарга не містить відповідних доводів, заявлених в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, а тому такі доводи судом не приймаються. Крім того, протокол підписаний правопорушником, та зауважень до протоколу зазначено не було. 
           Доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанови суду обставин матеріали справи не містять.
Враховуючи наведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді залишити без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2021 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно є остаточною  та оскарженню не підлягає. 
 
            Суддя