П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/3378/20	
Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
                    суддів – Кравця О.О.,
                                – Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Комунального підприємства «Каховська керуюча компанія» на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 січня 2021 року по справі за позовом Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до Комунального підприємства «Каховська керуюча компанія» про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках та стягнення коштів за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу, –
В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі – Позивач, ГУ ДПС у Херсонській області, Контролюючий орган) звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Комунального підприємства «Каховська керуюча компанія» (далі – Відповідач, КП «Каховська керуюча компанія»), в якому просило суд стягнути кошти з рахунків КП «Каховська керуюча компанія» у банках, що його обслуговують та кошти за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 548 083, 88 грн..
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що за Відповідачем обліковується податковий борг перед бюджетом, сума якого є узгодженою, однак добровільно несплаченою, а відтак підлягає стягненню в судовому порядку.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 05 січня 2021 року по справі № 540/3378/20 позовні вимоги задоволено; стягнуто кошти з рахунків КП «Каховська керуюча компанія» у банках, що його обслуговують та кошти за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 548 083, 88 грн.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, КП «Каховська керуюча компанія» звернулося до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає його таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції повністю та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги сторона зазначає, що приписами статті 96 Податковим кодексом України (далі – ПК України) визначено чіткий алгоритм дій, які можуть вчинятися контролюючим органом для реалізації своїх повноважень, спрямованих щодо комунального підприємства на погашення податкового боргу. Разом з тим, зазначеною нормою не встановлено право контролюючою органу на звернення до суду з позовом про стягнення коштів комунального підприємства, що діє на основі комунальної власності територіальної громади, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків. Таким чином, на переконання апелянта, контролюючим органом не дотримано обов`язкового порядку погашення податкового боргу, встановленого статтею 96 ПК України, проте судом першої інстанції не було звернуто на це уваги.
Крім того, скаржник зауважує, що посилаючись на податкову вимогу від 11.02.2020 року і вказуючи, що податковий борг виник з 01.06.2020 року, Позивач взагалі не повідомляє, чи мало місце повне погашення, скасування або ж зменшення суми податкових зобов`язань, зазначених в розрахунку, що відповідно до статті 60 ПК України є підставою для відкликання податкової вимоги, та відповідно порушення процедури стягнення податкового боргу саме на цю суму.
Позивач надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 11 листопада 2011 року було зареєстровано у встановленому законом порядку Виконавчим комітетом Каховської міської ради юридичну особу – Комунальне підприємство «Каховська керуюча компанія» за № 1500102000000735 та присвоєно код за ЄДРПОУ – 37871349. А з 14 листопада 2011 року КП «Каховська керуюча компанія» взято на облік в якості платника податків до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Новокаховське управління, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.12.2020 року № 139535652525 (а.с. 83-88).
Разом з тим, в матеріалах справи наявний статут КП «Каховська керуюча компанія» в останній редакції, яка затверджена рішенням Каховської міської ради за № 85 від 23.03.2020 року (далі – Статут) (а.с. 54-70).
Пунктами 1.1., 1.2., 1.3. та 1.4. Статуту передбачено, що Комунальне підприємство «Каховська керуюча компанія» Каховської міської ради (далі по тексту - Підприємство) створено на підставі рішення Каховської міської ради Херсонської області «Про створення комунального підприємства «Каховська керуюча компанія» Каховської міської ради» № 311/18 від 27.10.2011 року на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади міста Каховки у відповідності до Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України та інших законодавчих актів України.
Засновником Підприємства є Каховська міська рада Херсонської області (далі по тексту – Засновник), код ЄДРПОУ 26433050, місце знаходження: Україна, 74800, Херсонська область, місто Каховка, вулиця Велика Куликовська, будинок 103, яка представляє спільні інтереси територіальної громади міста Каховки.
Підприємство здійснює свою діяльність на засадах господарської самостійності, госпрозрахунку, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків України, печатку зі своїм найменуванням, штамп, офіційний бланк та інші реквізити.
Розподіл прибутку проводиться після відрахування відповідних податків та обов`язкових платежів до бюджету.
Пунктом 2.2. Статуту визначено, що метою Підприємства є, зокрема, одержання прибутку від виробничо-господарської та комерційної діяльності.
Пунктом 4.1. Статуту зазначено, що майно Підприємства є комунальною власністю територіальної громади міста Каховки і закріплене за Підприємством на праві господарського відання.
Пунктами 5.1., 5.2. та 5.4. Статуту регламентовано, що Підприємство є юридичною особою. Права та обов`язки юридичної особи Підприємство набуває з дня його державної реєстрації.
Підприємство здійснює свою діяльність на засадах господарської самостійності, госпрозрахунку, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків України, печатку зі своїм найменуванням, штамп, фірменний бланк та інші реквізити.
Підприємство несе відповідальність за своїми зобов`язаннями у межах належного йому на праві господарського віддання майна, згідно з діючим законодавством України. Підприємство не відповідає за зобов`язаннями Засновника, Засновник не відповідає за зобов`язаннями Підприємства.
Підприємство несе відповідальність за порушення договірних зобов`язань, кредитно-розрахункової та податкової дисципліни вимог до якості продукції і послуг, додержання стандартів, норм і правил здійснення господарської діяльності в порядку, визначеному чинним законодавством України.
Пунктом 7.5. Статуту обумовлено, що Підприємство несе відповідальність за порушення договірних зобов`язань, кредитно-розрахункової та податкової дисципліни вимог до якості продукції і послуг, додержання стандартів, норм і правил здійснення господарської діяльності в порядку, визначеному чинним законодавством України.
Пунктами 11.1. та 11.3. Статуту встановлено, що Підприємство самостійно планує свою господарську діяльність та здійснює її на принципах повного господарського розрахунку, самофінансування і самоокупності відповідно до своїх статутних завдань на підставі чинного законодавства.
Прибуток Підприємства, який залишається після покриття матеріальних та прирівняних до них витрат, витрат на сплату праці, сплати відсотків по кредитах банків, сплати передбачених законодавством податків та інших платежів до бюджету, залишається в повному розпорядженні Підприємства та використовується відповідно до законодавства.
Разом з тим, за результатами здійснення фінансово-господарської діяльності КП «Каховська керуюча компанія», відповідно до облікових карток, що ведуться органом ДПС, згідно з Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року № 422, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 20.05.2016 року № 751/28881, станом на серпень 2020 року за КП «Каховська керуюча компанія» обліковується податковий борг на загальну суму                    548 083, 88 грн. (а.с. 32-40), з яких:
- 212 717, 11 грн. залишок несплаченого податкового боргу з податку на додану вартість (далі – ПДВ) за податковою декларацією № 9111240298 від 20.05.2020 року (термін сплати 01.06.2020 року) на суму 222 787 грн. (а.с. 16-17);
- 7 540 грн. за податковим повідомленням-рішенням (форма «Ш») № 0135995004 від 02.06.2020 року, прийнятого на підставі акту № 396/21-22-50-04/37871349 від 07.05.2020 року (а.с. 18-22);
- 135 206 грн. несплаченого податкового боргу з ПДВ за податковою декларацією                № 9140587765 від 19.06.2020 року на зазначену суму (а.с. 23-24);
- 7 175, 40 грн. за податковим повідомленням-рішенням (форма «Ш») № 0148615004 від 30.06.2020 року, прийнятого на підставі акту № 465/21-22-50-04/37871349 від 03.06.2020 року (а.с. 25-29);
- 185 358 грн. несплаченого податкового боргу з ПДВ за податковою декларацією               № 9170752316 від 30.06.2020 року на зазначену суму (а.с. 30-31);
- нарахованої пені згідно ст. 129 ПК України на суму 87, 37 грн.
Між тим, контролюючим органом було складено вимогу щодо КП «Каховська керуюча компанія» № 2993-10 від 11.02.2020 року про сплату податкового боргу в сумі 194 993,03 грн. відповідно до підпункту 59.1 статті 59 ПК України (а.с. 13).
Також контролюючим органом було прийнято рішення про опис майна у податкову заставу № 2993-10 від 11.02.2020 року, яким вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків КП «Каховська керуюча компанія», а у разі, якщо на момент складання акту опису майно відсутнє або його балансова вартість менша суми податкового боргу, - також того майна, права власності на яке він набуде у майбутньому (а.с. 14).
На підтвердження факту отримання КП «Каховська керуюча компанія» від контролюючого органу вимоги № 2993-10 від 11.02.2020 року та рішення про опис майна у податкову заставу № 2993-10 від 11.02.2020 року, в матеріалах справи міститься поштове повідомлення про вручення № 73003 0672334 0, відповідно до якого перелічені документи від контролюючого органу були отримані підприємством 25.02.2020 року (а.с. 15).
Невиконання з боку Відповідача обов`язку щодо сплати узгоджених сум грошових зобов`язань у встановлені законодавством строки стало підставою для звернення Позивача до суду з вказаним позовом про стягнення податкового боргу у судовому порядку.
Розглянувши справу по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, який підлягає задоволенню, оскільки податковий борг є узгодженим, проте в добровільному порядку Відповідачем на день розгляду справи не сплачений та складає 548 083, 88 грн., тому підлягає стягненню.
Як з`ясовано колегією суддів, в даному випадку вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, у зв`язку з чим предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо.
При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкове повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом дослідження у справі, а отже не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.
Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.
Відтак, дослідженню і оцінці підлягають питання чи набула сума податкового зобов`язання визначена контролюючим органом у податкових повідомлень-рішень статусу узгодженого грошового зобов`язання та статусу податкового боргу та з огляду на встановлене чи були правові підстави для її стягнення.
Саме така правова позиція щодо предмету доказування у подібних взаємовідносинах викладена Верховним Судом у постанові від 18 квітня 2019 року по справі № 813/2092/15.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Так, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом (ч. 1 ст. 67 Конституції України).
Підпунктом 14.1 статті 14 ПК України визначені поняття, що у цьому Кодексі вживаються в такому значенні:
– грошове зобов`язання платника податків – сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п.п. 14.1.39 п. 14.1);
– податкова вимога – письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (п.п. 14.1.153 п. 14.1);
– податкове зобов`язання – сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.п. 14.1.156 п. 14.1);
– податкове повідомлення-рішення (далі – ППР) – письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності (п.п. 14.1.157 п. 14.1);
– пеня – сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки (п.п. 14.1.162 п. 14.1);
– податковий борг – сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п.п. 14.1.175 п. 14.1).
Отже, факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання в установлений законом строк. У свою чергу, невиконання обов`язку щодо сплати узгодженого податкового зобов`язання у встановлений законом строк має наслідком включення такого зобов`язання до податкового боргу платника податків, процедура стягнення якого визначається законом.
Положеннями п. 59.1 ст. 59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України).
За приписами п. 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Аналіз вказаної норми свідчить про відсутність обов`язку в контролюючого органу направляти платнику податків нову податкову вимогу у випадку збільшення суми податкового боргу. Тобто, в разі коли після направлення платнику податків податкової вимоги сума його податкового боргу збільшується, податкова вимога на збільшену суму податкового боргу не направляється.
Підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України встановлено, що податкова вимога вважається відкликаною у разі, якщо сума податкового боргу була погашена самостійно платником податків або органом стягнення.
Отже, надіслана платнику податків податкова вимога на податковий борг, що не погашений, не втрачає своєї правової дії.
Водночас, податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.
У такому випадку право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає в контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня скерування на адресу платника податків податкової вимоги, надісланої на раніше існуючий податковий борг, і реалізація такого права у часі не обмежена, а право на стягнення новоствореного податкового боргу виникає на наступний день, що настає за днем граничного строку сплати узгодженого грошового зобов`язання.
Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, сформованими у постановах від 06.02.2018 року по справі № 826/12162/17, від 20.11.2018 року по справі № 804/7638/16 та від 04.12.2018 року по справі № 806/4015/15.
Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (п. 54.1 ст. 54 ПК України).
Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1   ст. 57 ПК України).
За змістом п. 58.1. ст. 58 ПК України визначено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).
Як зазначалось колегією суддів вище, податковий борг зі сплати ПДВ на загальну суму 548 083, 88 грн. виник у КП «Каховська керуюча компанія» на підставі: податковими деклараціями № 9111240298 від 20.05.2020 року, № 9140587765 від 19.06.2020 року та           № 9170752316 від 30.06.2020 року; податковими повідомленнями-рішеннями (форми «Ш») № 0135995004 від 02.06.2020 року та № 0148615004 від 30.06.2020 року; нарахованої пені згідно ст. 129 ПК України (а.с. 16-31).
Разом з тим, факт неналежного виконання з боку КП «Каховська керуюча компанія» податкових зобов`язань зі сплати ПДВ підтверджується інтегрованою карткою платника податків з ПДВ за період з грудня 2019 року по серпень 2020 року, наявної в матеріалах справи (а.с. 32-40).
Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Таким чином, колегією суддів встановлено, що заборгованість Відповідача по сплаті ПДВ у розмірі 548 083, 88 грн., яка заявлена до стягнення за цим позовом, виникла в результаті несплати грошових зобов`язань, визначених як самостійно так і на підставі відповідних ППР.
Пунктом 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 ПК України).
З метою погашення податкового боргу Позивачем було виставлено Відповідачу податкову вимогу № 2993-10 від 11.02.2020 року про сплату податкового боргу в сумі 194 993,03 грн., яка була надіслана Відповідачу поштою рекомендованим листом та отримана останнім 25.02.2020 року, проте сума боргу не була сплачена (а.с. 13, 15).
Колегія суддів наголошує, як вже зазначалось вище, податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу, тому доводи апеляційної скарги з цього приводу не приймаються судовою колегією до уваги.
Окрім того апеляційний суд звертає увагу на тому, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.
Положеннями п. 95.1 ст. 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі, однак не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
У разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до  ст. 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом (п. 87.9 ст. 87 ПК України).
Абзацом 1 пункту 95.3. статті 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п. 95.4 ст. 95 ПК України).
Таким чином, факт узгодження грошового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. У свою чергу, невиконання обов`язку зі сплати узгодженого грошового зобов`язання у встановлений законом строк має наслідком включення такого зобов`язання до податкового боргу платника податків, процедура стягнення якого за загальними правилами розпочинається не раніше, ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, отже предметом доказування у цій справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо.
Як зазначено вище, податковий борг, вимоги про стягнення якого є предметом цього позову, включає несплачені податкові зобов`язання, які самостійно узгоджені Позивачем та узгоджені за наслідками закінчення строків оскарження рішень органу контролю про нарахування грошових зобов`язань, а також нараховану пені на суму боргу.
В даному випадку сума грошового зобов`язання Відповідача, яку просить стягнути Позивач, є самостійно узгодженою платником податків, у зв`язку з чим за КП «Каховська керуюча компанія» числиться податковий борг зі сплати ПДВ в сумі 548 083, 88 грн., що підтверджується відомостями з інтегрованої картки платника податків Відповідача, наявних в матеріалах справи.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки ГУ ДПС у Херсонській області вірно визначено суму податкового боргу, додержано процедуру узгодження сум несплачених зобов`язань та пені, податковий борг є узгодженим, у зв`язку з чим підлягає стягненню у встановлений ПК України спосіб.
Суд апеляційної інстанції при вирішенні спору керується правовою позицією Верховного Суду визначеною у постановах від 24.04.2020 року по справі № 818/263/16, від 10.04.2020 року по справі № 813/7758/14, від 21.11.2019 року по справі № 821/1126/16, 09.10.2019 року по справі № 803/1101/15-а.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги Позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Разом з тим, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги щодо недотримання контролюючим органом обов`язкового порядку погашення податкового боргу, встановленого статтею 96 ПК України та зазначає наступне.
Пунктом 96.1 статті 96 ПК України встановлено, що у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, орган державної податкової служби зобов`язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про: виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради; затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.
Відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пункті 96.1 цієї статті рішень надсилається органу державної податкової служби протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення (п. 96.3. ст. 96 ПК України).
У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог орган державної податкової служби зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.
Між тим, особливості погашення податкового боргу комунальних підприємств не змінюють послідовність реалізації стадій стягнення податкового боргу, визначених статтею 95 ПК України.
Так, згідно з пунктом 95.1 ст. 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Для цього орган державної податкової служби звертається в порядку пункту 95.3 статті 95 ПК України до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу.
Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що податковим законодавством встановлено особливий порядок погашення заборгованості платників податків (у тому числі комунальних підприємств) перед бюджетами та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган у певній послідовності для примусового стягнення податкового боргу, а саме: звернутись до суду з вимогою про стягнення коштів з рахунків у банку; отримати судовий дозвіл на погашення усієї суми боргу за рахунок майна; провести торги з продажу майна, внесеного в податкову заставу.
Якщо усі перелічені заходи не мали результатом погашення податкового боргу комунального підприємства, то податковий орган вчиняє дії, передбачені статтею 96 ПК України, для залучення коштів (майна) органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке підприємство, для погашення податкового боргу останнього.
За таких обставин, колегією суддів не встановлено, за час перегляду справи в апеляційному порядку, порушення з боку контролюючого органу процедури стягнення податкового боргу.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, при цьому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. 
Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Каховська керуюча компанія» на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 січня 2021 року – залишити без задоволення.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 січня 2021 року по справі за позовом Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до Комунального підприємства «Каховська керуюча компанія» про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках та стягнення коштів за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                                            М.П. Коваль

Суддя:                                                                                О.О. Кравець 

Суддя:                                                                                Л.Є. Зуєва