УХВАЛА

14 квітня 2021 року 
м. Київ

Справа №  914/1883/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова   Є.   В. - головуючого, Мачульського Г. М., Уркевича В. Ю.,
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" на постанову Західного апеляційного господарського суду від   16.02.2021 (колегія судів: Орищин Г. В., Галушко Н. А., Желік М. Б.) у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" до Акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі філії "Стрийський вагоноремонтний завод" про стягнення 613 698,24 грн штрафу,
ВСТАНОВИВ:
16.03.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.02.2021.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2021 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснов  Є.  В. - головуючий, Мачульський Г. М., Уркевич В. Ю.
За змістом пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково. 
Згідно з частиною п`ятою, сьомою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2021 встановлений у розмірі 2 270 грн.
Предметом позову у цій справі є стягнення 613 698,24 грн штрафу, тобто ціна позову не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Можливість відкриття касаційного провадження у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб залежить від обставин конкретної справи, при наявності підстав, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України. При цьому тягар доказування наявності цих підстав покладається на скаржника.
Отже, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії господарських справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм і наявності обставин конкретної справи, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України. 
Обґрунтовуючи підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені підпунктами "а" та "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, скаржник зазначає, що його касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозахисної практики, справа становить значний суспільний інтерес і має для нього виняткове значення. Посилається також на необхідність формування єдиної практики щодо способу розірвання договору постачання електричної енергії з метою уникнення сплати штрафних санкцій, застосування статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» та пунктів 5.5.1 та 6.1.16 «Правил роздрібного ринку електричної енергії», затверджених постановою НКРЕ КП №  312 від 14.03.2018. 
Утім у касаційній скарзі належним чином не обґрунтовано підстави, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України та не доведено, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, має виняткове значення для скаржника та справа становить значний суспільний інтерес тощо. Касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати суд у необхідності переглянути зміст судових рішень, які Верховний Суд не може ставити під сумнів тільки через те, що скаржник їх вважає незаконними. 
Учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань як від заінтересованих осіб так і від суду, оскільки в іншому випадку буде порушено принцип "правової визначеності".
Відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України Верховний Суд є найвищим судовим органом, виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави. Тим самим Верховний Суд за допомогою загальної правозастосовчої діяльності дозволяє досягнути індивідуального блага.
В частині четвертої статті 11 ГПК України зазначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. 
Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ, яка є джерелом права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства можуть бути більш суворішими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справі: "LevagesPrestationsServices v. France" №   21920/93, § 48 від 23.10.1996).
Враховуючи викладене, суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці ЄСПЛ та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
З урахуванням наведеного, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут", оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до положень частини шостої статті 293 ГПК України копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
Керуючись статтями 12, 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, 
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 у справі                                        № 914/1883/20.
2. Касаційну скаргу та додані до неї документи повернути скаржнику (в тому числі платіжне доручення № 26692 від 15.03.2021 на суму 18 410,95 грн).
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.
Суддя                                                                                          Є. В. Краснов

Суддя                                                                                          Г. М. Мачульський

Суддя                                                                                          В. Ю. Уркевич