ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4474/21 Справа № 201/4813/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
        головуючого – Пищиди М.М.
        суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.
        за участю секретаря судового засідання – Бондаренка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бочарової Поліна Андріївна і ОСОБА_1 на протиправні дії та бездіяльність державного виконавця, зобов`язання вчинити певні дії, визнання незаконними постанов і скасування постанов державного виконавця, -
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У жовтні 2020 року скаржник звернувся до суду зі скаргою на протиправні дії та бездіяльність державного виконавця, зобов`язання вчинити певні дії, визнання незаконними постанов і скасування постанов державного виконавця, заінтересовані особи: державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бочарової Поліна Андріївна і ОСОБА_1 .
       В обґрунтування скарги, посилається на те, що на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 63128425 з примусового виконання виконавчого листа № 201/4813/19, виданого 01 червня 2020 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 30 січня 2019 року в сумі 535200 грн. і сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 5320 грн.
       24 вересня 2020 року державним виконавцем винесена постанова (ВП № 63128425) про відкриття виконавчого провадження. 24 вересня 2020 року державним виконавцем винесена постанова (ВП № 63128425) про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. 24 вересня 2020 року державним виконавцем винесена постанова (ВП № 63128425) про арешт коштів боржника. 24 вересня 2020 року державним виконавцем винесена постанова (ВП № 63128425) про арешт майна боржника. 28 вересня 2020 року державним виконавцем винесена постанова (ВП № 63128425) про розшук майна боржника.
       08 жовтня 2020 року співробітниками стаціонарного посту Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області затриманий транспортний засіб, оголошений у розшук відповідною постановою державного виконавця, а саме: автомобіль марки RENAULT MAGNUM 440, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1 шасі-, кузов- НОМЕР_2 , який належить боржнику ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
       Того ж дня, Державним виконавцем Солонянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кирпалою Владиславом Вадимовичем винесено постанову (ВП № 63128425) про опис та арешт майна (коштів) боржника. На підставі даної постанови майно було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 .
       Винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 24 вересня 2020 року здійснено з порушенням вимог статті 24 Закону України «Про виконавче провадження та частини 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року за № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року за № 28328/5), оскільки вона винесена без дотримання підвідомчості виконання рішень.        
       Боржник ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_1 , що за територіальністю відноситься до Соборного району, а отже і виконавчі дії, відповідно до ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», відносно вказаного боржника повинні провадитись державним виконавцем за місцем його проживання, тобто Соборним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
       Однак, всупереч вищевказаним вимогам Закону відносно підвідомчості, 24 вересня 2020 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесена постанова (ВП № 63128425) про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 201/4813/19, виданого 01 червня 2020 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 30 січня 2019 року в сумі 535200 грн. і сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 5320 грн.
       Державним виконавцем 24 вересня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на кошти боржника та його майно. Тобто, державний виконавець не переконався про наявність чи відсутність коштів на рахунках боржника, відразу наклав арешт на все його майно.
       Враховуючи зазначене, скаржник просив суд: 
       -визнати протиправними дії і бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро;
       -визнати незаконною та скасувати постанову ВП № 63128425 про відкриття виконавчого провадження від 24 вересня 2020 року;
       -визнати незаконною та скасувати постанову ВП № 63128425 від 24 вересня 2020 року про арешт коштів боржника;
       -визнати незаконною та скасувати постанову ВП № 63128425 від 24 вересня 2020 року про арешт майна боржника;
       -визнати незаконною та скасувати постанову ВП № 63128425 від 08 жовтня 2020 року про опис та арешт майна (коштів) боржника;
       -визнати незаконною та скасувати постанову ВП № 63128425 від 28 вересня 2020 року про розшук майна боржника (а.с.1-4).
       Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2021 року скаргу ОСОБА_2 , заінтересовані особи: державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бочарової Поліна Андріївна і ОСОБА_1 на протиправні дії та бездіяльність державного виконавця, зобов`язання вчинити певні дії, визнання незаконними постанов і скасування постанов державного виконавця — задоволено.
       Визнано протиправними дії і бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро); визнано незаконною та скасовано постанову ВП № 63128425 про відкриття виконавчого провадження від 24 вересня 2020 року; визнано незаконною та скасовано постанову ВП № 63128425 від 24 вересня 2020 року про арешт коштів боржника; визнано незаконною та скасовано постанову ВП № 63128425 від 24 вересня 2020 року про арешт майна боржника; визнано незаконною та скасовано постанову ВП № 63128425 від 08 жовтня 2020 року про опис та арешт майна (коштів) боржника; визнано незаконною та скасовано постанову ВП № 63128425 від 28 вересня 2020 року про розшук майна боржника (а.с.139-148).
Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати, у задоволенні скарги відмовити (а.с. 26-30).
Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 63128425 з примусового виконання виконавчого листа № 201/4813/19, виданого 01 червня 2020 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 30 січня 2019 року в сумі 535200 грн. і сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 5320 грн..
24 вересня 2020 року державним виконавцем винесена постанова (ВП № 63128425) про відкриття виконавчого провадження. 
24 вересня 2020 року державним виконавцем винесена постанова (ВП № 63128425) про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. 
24 вересня 2020 року державним виконавцем винесена постанова (ВП № 63128425) про арешт коштів боржника. 
24 вересня 2020 року державним виконавцем винесена постанова (ВП № 63128425) про арешт майна боржника. 
28 вересня 2020 року державним виконавцем винесена постанова (ВП № 63128425) про розшук майна боржника.
08 жовтня 2020 року співробітниками стаціонарного посту Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області затриманий транспортний засіб, оголошений у розшук відповідною постановою державного виконавця, а саме: автомобіль марки RENAULT MAGNUM 440, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1 шасі-, кузов- НОМЕР_2 , який належить боржнику ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Того ж дня, Державним виконавцем Солонянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кирпалою Владиславом Вадимовичем винесено постанову (ВП № 63128425) про опис та арешт майна (коштів) боржника. На підставі даної постанови майно було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 .
Боржник ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_1 , що за територіальністю відноситься до Соборного району.
Відповідно до довідки автомобіль марки RENAULT MAGNUM 440, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1 шасі-, кузов- НОМЕР_2 , який нібито перебував за адресою: АДРЕСА_2 насправді з 20 вересня 2020 року по 07 жовтня 2020 року перебував на ремонті за адресою: АДРЕСА_3 .
       Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для задоволення скарги, оскільки судом встановлено порушення прав і законних інтересів боржника у виконавчому провадженні. 
       Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з наступних підстав. 
       Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
       Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
       Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб Державної виконавчої служби передбачено розділом Х Закону України «Про виконавче провадження».
       Відповідно до частини першої статті 74 діючого Закону «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
       Статтею 447 і частиною першою статті 448 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
       Відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи або за місцезнаходженням його майна.
       Згідно з п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
       Вказана норма свідчить, що при відкритті виконавчого провадження на виконавця покладено обов`язок перевірити чи такий виконавчий документ пред`явлено до виконання за належним місцем виконання.
       Однак, державним виконавцем не було перевірено та дотриманно вимог Закону, що зумовлює висновок про прийняття ним постанови про відкриття виконавчого провадження з порушенням норм чинного законодавства, з огляду на наступне. 
       Встановлено, що згідно постанови про відкриття виконавчого провадження № 63128425 від 24 вересня 2020 року Шевченківським ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого листа № 201/4813/19, виданого 01 червня 2020 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 30 січня 2019 року в сумі 535200 грн. і сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 5320 грн та відкрито виконавче провадження.
       З копії заяви ОСОБА_1 від 24.09.2020 року про прийняття на примусове виконання виконавчого листа № 201/4813/19 від 01 червня 2020 року наданої Шевченківському ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, вбачається, що заявниця зазначила додаткові відомості про наявність рухомого майна боржника (автомобіль марки RENAULT MAGNUM 440, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1 шасі-, кузов- НОМЕР_2 ) який перебував за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Нечая, 2н/1 на автостоянці.
       Однак жодного документального підтвердження перебування майна боржника за цією адресою матеріали справи не містять, відділом ДВС або стягувачем суду не надані.
       Боржник у своїй скарзі стверджує, що автомобіль марки RENAULT MAGNUM 440, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1 шасі-, кузов- НОМЕР_2 , який нібито перебував за адресою: АДРЕСА_2 насправді з 20 вересня 2020 року по 07 жовтня 2020 року перебував на ремонті за адресою: м. Дніпро, вул. Виробнича, 5, в підтвердження чого надано довідку “ТРАК-СТО” від 27.01.2021 року.
       Боржник ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_1 , що за територіальністю відноситься до Соборного району, а отже і виконавчі дії, відповідно до ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», відносно вказаного боржника повинні провадитись державним виконавцем за місцем його проживання, тобто Соборним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
       За таких обставин, задовольняючи скаргу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем було порушено п.10 ч.4 ст.4, ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у випадку пред`явлення виконавчого листа до виконання не за місцем виконання рішення державний виконавець повинен повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення.
       Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги оскільки відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. 
       З матеріалів справи убачається, що до заяви стягувача не було долучено будь-яких підтверджуючих документів та доказів про місце перебування майна, належного боржнику, на території, на яку розповсюджується компетенція того відділу ДВС, до якого пред`явлено документ.
       Апеляційний суд не приймає посилання апеляційної скарги на положення ч.3 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки наведена норма передбачає право стягувача зазначити додаткові відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника. Але наведення додаткової інформації не змінює визначеного законом місця виконання рішення.
       Посилання апелянта на те, що скарга подана до суду першої інстанції з пропуском десятиденного строку, визначеного ч. 1, ст. 449 ЦПК України, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.
       Встановлено, що відомості стосовно виконавчого провадження боржник не отримував, зокрема і постанови про відкриття виконавчого провадження по справі. Про наявність виконавчого провадження боржник довідався 08 жовтня 2020 року коли було складено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, та фактично відібрано майно належне боржнику.
       Згідно ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
        Скаргу до суду подано 23 жовтня 2020 року, тобто в межах строку встановленим чинним законодавством.
       Фактично доводи апеляційної скарги за своєю суттю є ідентичними тому, що було викладено в запереченнях на скаргу, зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.
       Тому, виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, повно, всебічно і об`єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про задоволення скарги.
       Ухвала суду першої інстанції винесена з додержання вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення. 
       Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2021 року — залишити без змін. 
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.
       Судді: