УХВАЛА

17 травня 2021 року     
Київ
справа №  200/4960/20-а
адміністративне провадження № К/9901/15222/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Гімона М.М., перевіривши касаційну скаргу Азовської митниці Держмитслужби на додаткову постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2021 у справі № 200/4960/20-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» до Азовської митниці Держмитслужби про визнання протиправними і скасування рішень,
ВСТАНОВИВ:
27.04.2021 до суду надійшла касаційна скарга Азовської митниці Держмитслужби (далі - скаржник), направлена до суду поштою 23.04.2021. 
Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження додаткової постанови апеляційного суду в касаційному порядку.
Системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній зазначено підставу для оскарження додаткового судового рішення в касаційному порядку - пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 24.03.2020 у справі №520/6161/19, додатковій постанові від 12.12.2019 у справі №2040/6747/18.
Так, на переконання скаржника, суд апеляційної інстанції не врахував, що заявлений до стягнення розмір судових витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи. Крім того, при визначенні суми відшкодування необхідно виходити з критерію реальності витрат на правничу допомогу адвоката (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Однак, у касаційній скарзі не зазначено обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінка судами їх сукупності не може вважатися подібністю правовідносин.
Як вбачається зі змісту додаткової постанови у цій справі, суд апеляційної інстанції, задовольняючи заяву, виходив зокрема з того, що відповідач у справі не скористався правом, передбаченим частинами шостою і сьомою статті 134 КАС України та не надав суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Апеляційний суд з посиланням на постанову об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 зазначив, що у розумінні вищезазначених положень Кодексу зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Однак,  у  касаційній   скарзі   не   наведено   доводів   з   належним   їх   обґрунтуванням  про 
незастосовність такої постанови Верховного Суду до спірних правовідносин. При цьому, ті постанови, на які посилається заявник, ухвалені при встановлених обставинах подання відповідачем заперечень на клопотання про вирішення питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, що свідчить про відмінність правовідносин від справи, у якій подано касаційну скаргу.
Отже, приведене у касаційній скарзі обґрунтування не дає підстав вважати, що судом не враховано практику Верховного Суду при вирішенні питання розподілу судових витрат. 
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
За таких обставин, касаційна скарга Азовської митниці Держмитслужби підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження додаткової постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2021.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Азовської митниці Держмитслужби на додаткову постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2021 у справі № 200/4960/20-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» до Азовської митниці Держмитслужби про визнання протиправними і скасування рішень - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                  М.М. Гімон