Єдиний унікальний  номер 754/3455/21
Апеляційне провадження № 33/824/2045/2021

 
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
____________________________________________________________________
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
22 квітня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 18 березня 2021 року, прийняту відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 
 
В С Т А Н О В И В :
 
Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 18 березня 2021 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік зі стягненням судового збору на користь держави.
Згідно із постановою суду ОСОБА_1 21 лютого 2021 року близько 21 години 00 хвилин керував автомобілем «Fiat Ducato», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Деснянській в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правила дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 18 березня 2021 року, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, просив її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обгрунтування своїх вимог апелянт зазначав, що відеозаписом з наргудної камери поліцейського не зафіксовано рух автомобіля «Fiat Ducato», тим більше під керуванням апелянта. Із вказаного відеозапису вбачається, що на момент, коли до нього звернулись предстаники поліції, транспортний засіб знаходився у нерухомому стані з виключеним двигуном, у зв`язку з чим апелянт заперечує факт керування автомобілем. Зазначив, що не погодився пройти огляд на стан спяніння, оскільки така вимога працівників поліції була незаконною, так як він не керував автомобілем, а тому не зобов'язаний проходити огляд.
Заслухавши апелянта, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: 
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Вимогами ст. 280 КУпАП регламентовано, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №023547 вбачається, що 21.02.2021 року о 21 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Петра Запорожця, 20 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Fiat Ducato» д.н.з. НОМЕР_1 з ознакми наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння кінцівок рук). В протоколі також зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у визначеному законом порядку, у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В матеріалах справи містяться пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 21.02.2021 року, в яких зазначені особи підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у вставновленому законом порядку.
Також, судом встановлено, що матеріали справи містять відеозапис з нагрудної камери працівника поліції. Вказаний відеозапис також підтверджує факт того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.
Заперечуючи проти оскаржуваної постанови суду, ОСОБА_1 зазначає, що вимога працівників поліції щодо проходження ним огляду на станан сп`яніння не була законною, оскільки на той момент він не мав юридичного статусу «водія», і не перебував у стані наркотичного сп`яніння, а тому суд першої інстанції не вірно вважав, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В той же час така позиція апелянта жодним чином не підтверджена, відтак не може бути прийнята судом. Окрім того, з наявного у справі відеозапису з місця складання адмінатративного протоколу вбачається, що ходних заперечень щодо того, що саме він керував авто при його зупиненні працівниками поліції ОСОБА_1 не висловлював. 
Таким чином, апеляційний суд зазначає, що ввідмовляючись від проходження огляду на стан сп`яніння у вставновленому законом порядку, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за яким настає у разі відмови водія від проходження огляду, а не дійсного перебування чи неперебування водія в стані алкогольного сп`яніння, перебування під впливом наркотичних чи токсичних речовин, що заборонено п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України. 
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтовного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Враховуючи зазначене, апеляційним судом встановлена відсутність порушень судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду під час апеляційного перегляду справи.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 18 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                             С.О. Журба