КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                   
Справа № 755/16323/15-ц                                                      Головуючий у 1-й інст. - Катющенко В.П.
Апеляційне провадження 22-ц/824/7199/2021                                                       Доповідач - Рубан С.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
                    25 травня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                                   головуючого судді          Рубан  С.М.
                                   суддів                    Заришняк Г.М., Мараєва Н.Є.
                                          при секретарі              Загородній С.А..
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва  Ляпіна Дмитра Валентиновича на апеляційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_1 , стягувач Акціонерне товариство «Альфа - Банк», про примусове проникнення до   житла,-
В С Т А Н О В И В :
     
Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ляпін Д.В., звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із поданням, в якому просив, задовольнити подання про примусове проникнення до житла та дозволити приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Ляпіну Д.В. та іншим особам, які приймають участь у проведенні виконавчих дій, примусово проникнути до житла боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 : - квартиру АДРЕСА_1 .
          Посилається на те, що його метою є проведення огляду об`єкту нерухомого майна та встановлення наявності нерухомого майна, яке належить боржнику. В обґрунтування подання заявник зазначає, що у нього на виконанні знаходиться виконавче провадження № 59398557 з примусового виконання виконавчого листа № 755/16323/15-ц, виданого 04.11.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ «Альфа-Банк» суми боргу в розмірі 147 439,73 грн. За даним виконавчим провадженням боржником є ОСОБА_2 , адресою якого у виконавчому документі зазначена наступна: АДРЕСА_1 .
     24.06.2019 року боржник повідомлений про відкриття виконавчого провадження належним чином, ухвалою приватного виконавця. 
        Рішення суду боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на виконання рішення не здійснено. Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що на праві власності у боржника відсутні нерухоме майно, земельні ділянки, кошти та цінності, на які можливо звернути стягнення. З метою забезпечення реального виконання судового рішення приватним виконавцем 26.09.2019 року  була винесена постанова про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно. За боржником зареєстровано транспортний засіб Mitsubishi L 200 2447, (2008), чорний,              № куз.     НОМЕР_2  , ДНЗ НОМЕР_3 . 
      27.08.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника. На момент звернення до суду з цим поданням транспортний засіб не виявлений. Встановлено, що боржник є власником мисливської гладкоствольної зброї та Святошинським УП ГУНП в м. Києві у 2019 році повідомлено, що під час здійснення перевірки за місцем проживання боржника по АДРЕСА_1 , встановлено, що зброя зберігається за вказаною адресою. За даними відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання фізичних осіб від 02.07.2019 року боржник значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_4 . При виїзді за вказаною адресою приватним виконавцем складено акт про те, що за інформацією, наданою мешканцями будинку, боржник в будинку не проживає та їм не знайомий; майно, яке могло належати боржнику, в тому числі автомобіль, не виявлено. Відповідно до відповіді КП «Вишгородське БТІ» вищезазначене нерухоме майно на праві власності за боржником не зареєстроване.
         31.07.2020 року приватний виконавець подав вимогу до боржника про надання доступу до житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , для перевірки майнового стану та здійснення виконавчих дій.    
       06.08.2020 року вимога не виконана, у зазначений час за вказаною адресою боржник був відсутній, доступу до приміщення надано не було, транспортний засіб на прибудинковій території не виявлено, що зафіксовано у відповідному акті приватного виконавця. На відповідні виклики приватного виконавця боржник до офісу не з`являвся, про поважні причини своєї неявки не повідомив. Заявник вважає, що вказане свідчить про свідоме ухилення боржником від виконання судового рішення та вимог приватного виконавця. На думку приватного виконавця, примусове проникнення до житла боржника по АДРЕСА_1 є єдиним можливим заходом забезпечення виконання судового рішення, встановлення майнового стану боржника, виявлення майна та коштів, що належать боржникові, оскільки квартира за вказаною адресою є єдиним встановленим місцем проживання боржника, наявні обґрунтовані підстави вважати, що там знаходиться майно боржника, а саме: мисливська гладкоствольна зброя, на яку можливо звернути стягнення.  
      Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В., - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 10 березня  2021 року Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Дмитро Валентинович подав апеляційну скаргу в якій, посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального і процесуального права та не в повному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду та просить ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 03 лютого 2021 року скасувати - подання задовольнити.
         Посилається на те, що згідно відповіді відділу обліку та моніторнгу інформації про реєстрацію місця проживання фізичних осіб від 02 липня 2019 року боржник значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_4 . Відповідно до акту приватного виконавця від 12.09.2019 року було здійснено виїзд  за зазначеною адресою. В ході проведення виконавчих дій було проведено розмову з мешканцями будинку, які повідомили, що боржник в будинку не проживає та їм не знайомий. Підстави його реєстрації за цією адресою їм невідомі.
          Крім того, у відповіді Святошинського УП ГУНП в м. Києві (вих. №6114/125/54/03-2019 від 30.09.2019 року ) було повідомлено про те, що на момент видачі дозволу на носіння та зберігання мисливської зброї боржник проживав  за адресою вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 . Також на запит приватного виконавця працівниками СКОЗ у СДС ВП Святошинського УП було здійснено перевірку за місцем проживання боржника, в результаті якої було встановлено, що зброя зберігається саме за вищезазначеною адресою. Інформація про зміну місця зберігання мисливської зброї на момент звернення з поданням до суду першої інстанції до приватного виконавця не надходило. Таким чином, повідомлення Святошинського УП ГУНП в м. Києві свідчить про факт проживання боржника у квартирі АДРЕСА_1 , оскільки ним було надано доступ працівникам поліції до квартири та про факт зберігання ним мисливської зброї.
        Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги , посилається на те, що матеріали виконавчого провадження свідчать, що приватним виконавцем вживались всі необхідні дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження» з метою примусового виконання виконавчого листа.
 
Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.
 
В судовому засіданні приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Д.В. підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив її задовольнити.
 
Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення осіб які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.
 
            Відмовляючи в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва  Ляпіна Дмитра Валентиновича про примусове проникнення до житла суд першої інстанції виходив з того, що приватним виконавцем не вжито повний обсяг заходів, визначених законодавством про виконавче провадження щодо примусового виконання рішення, не використані всі права надані приватним виконавцям, спрямовані на своєчасне та повне вчинення виконавчих дій.
             Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.
Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 
1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;
2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;
3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;
4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;
5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;
6) як розподілити між сторонами судові витрати;
7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;
8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).    
 
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
           Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В. перебуває виконавче провадження №59398557, відкрите постановою від 24.06.2019 року з примусового виконання виконавчого листа № 755/16323/15-ц виданого 04.11.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» суму в розмірі 147 439,73 грн. Боржником у виконавчому провадженні є  ОСОБА_1 .
        Боржник повідомлений про відкриття виконавчого провадження належним чином відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавчепровадження».
          У виконавчому листі зазначена наступна адреса боржника:   АДРЕСА_1 .
          26.06.2019 року приватним виконавцем у виконавчому провадженні                 № 59398557 винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, належне ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення. Вказані відомості внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідними витягами.
          З матеріалів  подання вбачається, що на праві власності у боржника відсутні нерухоме майно, земельні ділянки, кошти та цінності, на які можливо звернути стягнення.
         Згідно бази даних АІПС «АРМОР» ГУНП у місті Києві громадянин ОСОБА_1 є власником мисливської гладкоствольної зброї, яка перебуває на обліку у Святошинському УП ГУНП в м. Києві, дозвіл на право зберігання № 10935 .
        Відповідно до листа Святошинського УП ГУНП в м. Києві від 30.09.2019 року працівниками СКОЗ у СДС ВП Святошинського УП 28.09.2019 року було здійснено перевірку власника мисливської гладкоствольної зброї гр. ОСОБА_1 за місцем проживання: АДРЕСА_1  , під час якої з`ясовано, що вказана зброя зберігається за вказаною вище адресою проживання власника.
       Постановами приватного виконавця від 10.10.2019 року звернуто стягнення на доходи боржника  ОСОБА_1  , який отримує дохід у ТОВ «Арма Моторс» та у ТОВ №СМ Буд-Сервіс».
      Відповідно до листа ТОВ «Арма Моторс» наказом ТОВ «Арма Моторс» від 21.10.2019 року трудові відносини з боржником припинено.
      Боржник,  ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою проживання:  АДРЕСА_4 .
        Згідно з актом від 12.09.2019 року приватним виконавцем при опитуванні мешканців будинку встановлено, що боржник у будинку за адресою: АДРЕСА_4 , не проживає, їм не знайомий. Майно, належне боржнику, в тому числі автомобіль, не виявлено.
        За даними відповіді КП «Вишгородське БТІ» нерухоме майно за адресою:  АДРЕСА_4 , на праві власності за боржником не зареєстроване.
        На виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 21.01.2020 р. у справі № 755/16323/15-ц приватним виконавцем 07.04.2020 року винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження № 59398557, замінено стягувача на АТ «Альфа-Банк». Копію вказаної постанови направлено боржнику для відома.
        31.07.2020 рокуприватним виконавцем винесено вимогу щодо необхідності боржнику бути присутнім, надати наявне майно для здійснення опису та надати доступ до житлового приміщення з метою перевірки майнового стану боржника та здійснення виконавчих дій, які відбудуться з 08.00 до 08.30 год. 06.08.2020 року за адресою:  АДРЕСА_1  .
        06.08.2020 рокуприватним виконавцем складено акт про те, що у зазначений час боржник за вказаною адресою відсутній, доступу до житлового приміщення надано не було.
       На виклик приватного виконавця від 27.08.2020 року боржник до виконавця 04.09.2020 року за вказаною адресою не з`явився, про причини неявки не повідомив, про що було складено акт приватного виконавця.
       За даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 10.07.2019 року за боржником,  ОСОБА_5 , зареєстровано транспортний засіб Mitsubishi L 200 2447, (2008), чорний, № куз. НОМЕР_2 , ДНЗ НОМЕР_3 .
        27.08.2020 рокуприватним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, вказаного вище транспортного засобу. Рішення до теперішнього часу не виконано, боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна.
        Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
         Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.
         За приписами ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакшеяк за вмотивованим рішенням суду.
         Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.
         Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.
        Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.
          Тобто умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.
         Судом за матеріалами подання встановлено, що боржник зареєстрований за адресою проживання: АДРЕСА_4  , однак вимоги та виклики приватного виконавця від 31.07.2020 рокута від 27.08.2020 року направлялись боржнику виключно за адресою:               АДРЕСА_1 .
         Обґрунтовуючи необхідність проникнення до житла за адресою: АДРЕСА_1 , приватний виконавець посилається на можливе знаходженняу ній мисливської зброї, належної боржнику. Однак огляд цієї квартири проводився Святошинським УП ГУНП у м. Києві ще у 2019 року, а тому суд дійшов правильного висновку про недоцільність у 2021 році надавати дозвіл на проникнення до вказаного житла, де боржник не зареєстрований, а дані щодо правових підстав його перебування у житлі у матеріалах подання відсутні.
          
       Матеріали справи свідчать про те, що приватним виконавцем було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.  При зверненні до суду з поданням та апеляційною скаргою виконавець зазначив, що у боржника відсутнє рухоме та нерухоме майно, на яке можна звернути стягнення, окрім мисливської гладкоствольної зброї.

         Посилання скаржника на те, що суд дійшов необґрунтованого висновку про те, що  повідомлення Святошинського УП ГУНП у м. Києві є недоцільним доказом для надання дозволу на примусове проникнення до житла за адресою АДРЕСА_1 , колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки боржник не зареєстрований  за вказаною адресою, а дані щодо правових підстав його перебування у житлі в матеріалах справи відсутні. 
 
          Крім того, з матеріалів подання не вбачається та приватним виконавцем не встановлено власника квартири АДРЕСА_1 , та не встановлено чи є зареєстрованими за цією адресою будь - які особи.
 
         Враховуючи вищевикладені обставини колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні  подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про примусове проникнення до житла.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
         За встановлених обставин, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи та порушення прав скаржника.
        Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.
          Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування.
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
          Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу                 м. Києва  Ляпіна Дмитра Валентиновича - залишити без задоволення.
 
         Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року - залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

          Повний текст постанови складено 02 червня 2021 року.

              Головуючий                                     Рубан С.М.   
 
              Судді                                                 Заришняк Г.М.
 
                                                                         Мараєва Н.Є.