КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  

єдиний унікальний номер справи 760/6658/19
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/21/2021
                                                           
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ                                 УКРАЇНИ
 
02 лютого 2021 року Київський апеляційний суд  в складі колегії суддів:
 
судді-доповідача:                                               Білич І.М.
суддів:                                                               Коцюрби О.П., Іванченка М.М.             
при секретарі:                                                   Кемському В.В.
 
за участю:                              представника АТ «Альфа-Банк» - Святецького В.І.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката Артеменка Петра Миколайовича, який діє в інтересах Акціонерного товариства «Альфа-Банк», що є правонаступником Акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,  на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Солом`янського районного суду м. Києва Українця В.В.,
у цивільній справі № 760/6658/19 за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Коцюби Алли Євгеніївни, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Розсоха Сергій Сергійович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог -  ОСОБА_2 , про визнання договору припиненим, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов`язання вчинити дії.    
  
в с т а н о в и л а :
 
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:
-     визнати припиненим договір іпотеки № 02-10/40 від 14 січня 2008 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Коцюби А.Є. від 06 лютого 2019 року про державну реєстрацію права власності за АТ «Укрсоцбанк» на квартиру АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати органи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, в тому числі державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Коцюбу А.Є. скасувати запис № 30161589 про перехід права власності та поновити запис про право власності на квартиру за нею.
Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що позивач була майновим поручителем за виконання ОСОБА_3 зобов`язань перед АТ «Укрсоцбанк» за кредитним договором №10-29/5016 від 14 січня 2018 року, у зв`язку з чим між нею та банком було укладено договір іпотеки № 02-10/40, за яким позивач передала банку в іпотеку квартиру  АДРЕСА_1 . У лютому 2019 року ОСОБА_1 не змогла потрапити до власної квартири та дізналася, що 04 лютого 2019 року АТ «Укрсоцбанк» у позасудовому порядку звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації за собою права власності на квартиру; у подальшому квартира була банком відчужена.
Позивач вважала реєстрацію права власності на квартиру за банком незаконною та такою, що не відповідає правовідносинам, наявним між сторонами. 
Зокрема зазначала, що правовідносини за договором іпотеки припинилися 13 липня 2018 року, оскільки термін погашення кредиту(основного зобов'язання) було визначено до 13 січня 2018 року, а законом встановлено шестимісячний строк для звернення банку з вимогою до поручителя. Між тим, реєстрація права власності на спірну квартиру за банком відбулася 04 лютого 2019 року, тобто з пропуском установленого законом строку.
Також посилалася на порушення банком порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, оскільки жодних повідомлень від АТ «Укрсоцбанк» щодо заборгованості та/або дострокового погашення та застережень щодо звернення стягнення на предмет іпотеки до неї не надходило.
Крім того, вважала, що відповідачем порушено вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки спірна квартира підпадає під його дію, а саме: позичальником було отримано споживчий кредит в іноземній валюті, іпотечне майно використовувалось як місце її постійного проживання та загальна площа квартири становить 44,10 кв.м.
 
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Коцюби А.Є. від 06 лютого 2019 року, індексний номер: 45384520, про державну реєстрацію права власності за АТ «Укрсоцбанк» на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27 лютого 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С.С.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
 
Не погодившись з рішенням суду, представник АТ «Альфа-Банк», яка є правонаступником АТ «Укрсоцбанк», подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої ставив питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у   частині задоволених  позовних вимог.
Посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначав, що банком звернуто стягнення на предмет іпотеку з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та положень наявного між сторонами договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя у позасудовому порядку.  Крім того, вказував, що судом помилково застосовано Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки відповідний закон стосується виключно примусового стягнення майна, в той час як сторони у договорі добровільно погодили можливість позасудового стягнення на майно, що не потребує примусового виконання/стягнення. Також зазначав, що судом не залучено до участі у справі осіб, прав та обов`язків яких стосується рішення суду, а саме: основного позичальника - ОСОБА_3 та нинішнього власника квартири - ОСОБА_2 .
 
           Відзив на апеляційну скаргу подано не було.
           Ухвалою Київського  апеляційного суду від 08 грудня 2020 року до участі в справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог було залучено  ОСОБА_2 , який на час ухвалення судом першої інстанції рішення  був власником спірної квартири у відповідності до договору купівлі-продажу від 27 лютого 2019 року укладеного між ним та АТ «Укрсоцбанк»  (а.с. 181). 
          
            У судовому засіданні представник АТ «Альфа-Банк» Святецький В.І підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, у судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.
Приватний нотаріус Розсоха С.С. подав  заяву  про  можливість розгляду справи за його відсутності.
Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися, у силу вимог ст. 372 ЦПК України.
 
Враховуючи, що подана апеляційна скарга не містить у собі доводів щодо неправильності висновків суду в частині  відмови у задоволенні вимог  позивача,  судом апеляційної інстанції рішення в цій частині не переглядається з урахуванням положено ст. 367 ЦПК України.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що  подана апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.
 
Судом при розгляді справи  було встановлено, що  14 січня 2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 10-29/5016, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 80000 доларів США строком до 13 серпня 2018 року (а.с. 10-12).
 
14 січня 2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та  ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки, за яким на забезпечення виконання, укладеного основного зобов`язання за кредитним договором № 10-29/5016 від 14 січня 2008 року,  ОСОБА_1 передала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме квартиру  АДРЕСА_1 (а.с. 17-19).
 
Зазначена квартира належала ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 березня 2005 року (а.с. 22).
 
09 червня 2009 року додатковою угодою про внесення змін до договору кредиту було внесено зміни в частині розміру річних процентів та кінцевого строку повернення кредиту до 13 січня 2023 року (а.с. 13). додатковою угодою № 1 були внесені відповідні зміни й до іпотечного договору.
 
27 липня 2009 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено нову додаткову угоду, якою змінено кінцевий строк повернення кредиту до 13 січня 2018 року (а.с. 15-16). Відповідні зміни були внесені й в іпотечний договір договором про внесення змін (а.с. 21).
06 лютого 2019 року державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Коцюбою А.Є. прийнято рішення № 45384520 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за АТ «Укрсоцбанк» на квартиру  АДРЕСА_1 (а.с. 26).
Зазначену квартиру було перепродано АТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27 лютого 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С.С. (а.с. 44-45).
 
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , яка має загальну площу 44,10 кв. м. та яка використовується як місце постійного проживання позивачем, не може бути примусово стягнута (шляхом перереєстрації права власності на нерухоме майно) на підставі дії Закону України від 3 червня 2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», у тому числі шляхом реєстрації права власності за АТ «Укрсоцбанк» як забезпечення виконання умов кредитного договору в іноземній валюті. Відтак, рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Коцюби А.Є. від 06 лютого 2019 року  про державну реєстрацію права власності за  АТ «Укрсоцбанк» на спірну  квартиру є протиправним та підлягає скасуванню. 
 
Проте погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.
 
Так, ухвалюючи вказане судове рішення, суд першої інстанції вважав, що спір щодо скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно виник саме між позивачем та  державним  реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційне Бюро» Коцюби А.Є.
Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що у подібних справах за позовом іпотекодавця до державного реєстратора із залученням іпотекодержателя третьою особою спірні правовідносини виникають здебільшого саме між позивачем та третьою особою через невиконання договірних зобов`язань і реалізацією прав іпотекодержателя щодо предмета іпотеки - нерухомого майна позивача (постанови від 17 квітня 2018 року у справі № 815/6956/15, від 24 квітня 2018 року у справі № 825/478/17, від 29 травня 2018 року у справі № 826/19487/14, від 30 травня 2018 року у справі № 826/9417/16, від 6 червня 2018 року у справі № 804/3509/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 804/14296/15, від 14 листопада 2018 року № 826/1656/18).
За змістом висновків, викладених у п. 31.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 квітня 2019 року у справі № 686/20502/16-ц, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстровано речове право на нерухоме майно.
 
Як встановлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року по справі №755/10947/17, у даному випадку спір пов`язаний з реалізацією іпотекодержателем своїх прав на предмет іпотеки, процедура якої передбачає їх здійснення лише за участі нотаріуса (державного чи приватного) або державного реєстратора, дії якого оскаржуються опосередковано через неправомірність дій іпотекодержателя.
 
Крім того, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу суду першої інстанції на необхідність при розгляді справи врахувати правові висновки, викладені у справах в аналогічних правовідносинах у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року в справі № 11-404апп18 щодо суб`єктного складу, де вказано, що належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої прийнято оскаржуване рішення про реєстрацію права власності.
 
Однак, в даному випадку, на думку колегії суддів, суд першої інстанції розглянув та задовольнив позовні вимоги  в частині пред`явлений щодо неналежного відповідача - державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне Бюро» Коцюби А.Є.
Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За змістом ст.ст. 4, 48 ЦПК України відповідачем є особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку, позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
 
При цьому, у відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого засідання, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
 
Тобто, виходячи з системного аналізу вищенаведених положень цивільного процесуального законодавства, можна дійти висновку, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, в той час як встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
 
Аналогічний висновок викладено й в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц.
Крім того, як наголошено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог.
 
Суд апеляційної інстанції з урахуванням діючих норм законодавства позбавлений можливості на стадії апеляційного перегляду справи, вирішувати питання щодо залучення до участі в справі  належного  відповідача. 
У той же час у відповідності до ухвали Київського апеляційного суду  від 08 грудня 2020 року до участі в справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог було залучено  ОСОБА_2 , який на час ухвалення судом першої інстанції рішення  був власником спірної квартири у відповідності до договору купівлі-продажу від 27 лютого 2019 року укладеного між ним та АТ «Укрсоцбанк».
 
Пунктом 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
 
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
 
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).
 
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 367 ЦПК України, а також враховуючи те, що можливість заміни належної сторони передбачена виключно на стадії розгляду справи у суді першої інстанції, в той час як при здійсненні апеляційного перегляду справи суд не уповноважений на вчинення таких дій, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в частині щодо задоволення вимог позивача, як таке що ухвалене з порушенням норм процесуального права, та постановити нове судове рішення у порядку ст. 376 ЦПК України, яким у задоволенні позову відмовити.
 
При цьому, в даному випадку аналіз доводів апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права колегія суддів вважає недоцільним з огляду на встановлення відсутності спору між позивачем та відповідачем.
 
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині задоволення вимог позивача про  визнання протиправним та скасування рішення  державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Коцюби Алли Сергіївни від 06 лютого 2019 року про державну реєстрацію права власності за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» на квартиру, що розташована за адресою:  АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27 лютого 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою Сергієм Сергійовичем, підлягає скасуванню з постановленням нового  у  відповідності до положень ст.376 ЦПК України про відмову у задоволенні заявлених вимог з зазначених вище підстав.

Керуючись ст.ст.  368, 372,  376,  381-383, 384, 387 ЦПК України, колегія суддів, -
 
п о с т а н о в и л а :
 
Апеляційну скаргу адвоката Артеменка Петра Миколайовича, який діє в інтересах Акціонерного товариства «Альфа-Банк», що є правонаступником Акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,  задовольнити.
 
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року в частині задоволення вимог ОСОБА_1 
 про визнання протиправним рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Коцюби Алли Євгеніївни від 06 лютого 2019 року про державну реєстрацію права власності за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» квартири, що розташована по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі - продажу квартири від 27 лютого 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С.С. 
та в частині скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Коцюби Алли Євгеніївни про державну реєстрацію права власності за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі - продажу квартири від 27 лютого 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С.С. скасувати 
та постановити в цій частині нове рішення, за яким ОСОБА_1 відмовити в задоволенні заявлених вимог про визнання протиправним рішення державного реєстратора та скасування рішення.
 
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя - доповідач:   

Судді: