УХВАЛА

12 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 200/6294/19-а
адміністративне провадження № К/9901/13926/21
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Гончарової І.А.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Олендера І.Я., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2021 у справі № 200/6294/19-а за позовом Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),
УСТАНОВИВ:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Донецькій області на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2021.
Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» в особі Лиманського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 229136,94 грн від 11.03.2019.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.07.2019 позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням Головне управління ДПС у Донецькій області звернулося до Першого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.
Перший апеляційний адміністративний суд ухвалою від 28.10.2019 на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернув відповідачу апеляційну скаргу.
10.03.2021 Головне управління ДПС у Донецькій області повторно звернулося до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.07.2019.
Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 30.03.2021 відмовив Головному управлінню Дніпропетровській області у відкритті апеляційного провадження на підставі частини другої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження Верховний Суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, вперше з апеляційної скаргою на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.07.2019 відповідач звернувся 23.08.2019, проте ухвалами апеляційного суду від 09.09.2019 та 28.10.2019 вказану скаргу залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору, а потім повернуто. Повторно апеляційну скаргу на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.07.2019 апелянтом подано 10.03.2021, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.
З огляду на викладене, суд апеляційної зробив висновок про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у цій справі у відповідності до положень частини другої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відтак незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції зобов`язаний відмовити у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.
Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, вірно застосував положення частини другої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Донецькій області на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2021 у справі № 200/6294/19-а відмовити.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді	І.А. Гончарова І.А. Васильєва   І.Я.Олендер