33/804/267/21 
                                                                                263/2035/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2021 року             місто Маріуполь
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Сєдих А.В., за участю захисника Орєхова М.В., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Орєхова М.В. на постанову судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 20400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Стягнувши з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою суду першої інстанції, 05 лютого 2021 року о 22 год. 05 хв., ОСОБА_1 , рухаючись по пр-ту Металургів, 67 у Центральному районі м. Маріуполя Донецької області, керував транспортним засобом марки KIA Sephia, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Орєхов М.В. просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову суду першої інстанції необґрунтованою та незаконною.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши промови учасників судового засідання, вважаю, що апеляційна скарга захисника Орєхова М.В. задоволенню не підлягає, з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.
Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність в його вчиненні в повному обсязі підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 05 лютого 2021 року, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки та у медичному закладі у лікаря нарколога, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі в присутності двох свідків.
Також апеляційний суд зазначає, що у працівників поліції були обґрунтовані підстави запропонувати ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки поведінка останнього не відповідала обстановці, а саме у ОСОБА_1 був різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці, дані обставини підтверджуються відеозаписом з місця події.  
Крім того, апеляційний суд зазначає, що статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність саме за відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, даний факт повністю знайшов своє підтвердження в ході перевірки матеріалів адміністративного провадження в апеляційному порядку.
Доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно його підзахисного складений з порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, а також те, що поліцейськими не були роз`ясненні ОСОБА_1 його права являються надуманими та спростовуються відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, відповідно до якого при складанні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 , працівниками поліції були роз`яснені останньому всі права та відповідно до законодавства були складені адміністративні матеріали.
Твердження захисника Орєхова М.В. про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та даний факт не підтверджується жодним доказом, не знайшли свого підтвердження та в повній мірі спростовуються відеозаписом, який міститься в матеріалах адміністративної справи, відповідно до якого, одразу після зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 , працівники поліції контролювали дії останнього, який сидячи за кермом зупиненого автомобілю намагався відчинити передні дверцята.
Щодо доводів сторони захисту про необґрунтовану відмову суду першої інстанції в допиті свідків, апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції дане клопотання було в повному обсязі розглянуто да надано обґрунтовану відповідь, з якою погоджується і апеляційний суд, а саме щодо допиту свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , то це не сприятиме встановленню об`єктивної істини, оскільки вони не були очевидцями саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а були залучені для фіксації відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці запинки автомобіля та у лікаря нарколога, за що і передбачена відповідальність. Щодо допиту свідка ОСОБА_5 , то судом першої інстанції правильно зазначено про те, що свідчення близької людини у підтвердження лінії захисту з метою виправдання правопорушника є передбачуваними.
Крім того, доводи сторони захисту, які наведені в апеляційній скарзі були предметом розгляду в суді першої інстанції та на які було надано обґрунтовані відповіді, нових доводів які-б не були предметом розгляду захисником апеляційному суду не надано.
У зв`язку з наведеним апеляційний суд приходить до висновку, що сторона захисту таким чином хоче уникнути відповідальності за скоєне ОСОБА_1 адміністративне правопорушення.  
За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції повністю доведена у законному порядку.
Суд першої інстанції правильно врахував данні про особу правопорушника, пом`якшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, ступень тяжкості вчиненого ним проступку та призначив покарання в межах санкції статті.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 8, 294 КУпАП, -
  
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Орєхова М.В. залишити без задоволення.
Постанову судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 20400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки та стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні – залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького
апеляційного суду        А.В. Сєдих