ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3887/21 Справа № 173/1935/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Петрюк Т. М. Суддя у 2-й інстанції - Деркач  Н. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді Деркач Н.М.,
суддів: Ткаченка І.Ю., Пищиди М.М.,
за участю секретаря Піменової М.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпро апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2021 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
       В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, написала заяву № б/н від 04.03.2010 року, згідно якої їй було встановлено кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.
       Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві.
       Кредитний ліміт по картці відповідачки збільшувався до 8120 грн.
       У зв*язку з невиконанням обов*язків по поверненню кредиту у відповідачки перед банком утворилася заборгованість, яка станом на 09.09.2020 року становить 21 268,47 грн. та складається з наступного: 14 624,83 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3 057,66 грн. - заборгованість по відсотками, нарахована на прострочений кредит за ст.625 ЦК України; 3 585,98 грн. - нарахована пеня, яку банк просив стягнути з ОСОБА_1 .
       Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2021 року у задоволенні позовних вимог банку відмовлено. 
Не погодившись з даним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Судом не взято до уваги, що відповідач був ознайомлений з умовами кредитного договору та погодився з ними, що засвідчив своїм підписом у анкеті-заяві. 
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного. 
       Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
               Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
               Судом встановлено, що 21.05.2018 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» змінило свою назву на акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», при цьому відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про акціонерні товариства», зміна типу товариства, з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов`язаних із зміною назви. 
       Відповідач ОСОБА_1  звернулася до банку з метою отримання банківських послуг та підписала заяву № б/н від 04.03.2010 року.
       Звертаючись до суду з позовом, банк посилався на те, що відповідачкою не виконувалися обов*язки по поверненню кредитних коштів за договором № б/н від 04.03.2010 року.
               Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідачки заборгованості по нарахованим відсоткам та пені, суд першої інстанції виходив з того, що у заяві позичальника від 04 березня 2010 року процентна ставка не зазначена, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) та не передбачено стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту. Крім того, позивач не довів, що саме надані ним Умови є складовою кредитного договору і що саме ці Умови відповідач мала на увазі, підписуючи анкету-заяву позичальника, та відповідно брала на себе зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитним коштами, пені, комісії та штрафів в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту в обумовленому позивачем розмірі.
       Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог банку, однак, не може погодитися з підставами для відмови у позові. У зв*язку з чим рішення суду підлягає зміні.
       Встановлено на підставі зібраних у справі доказів, що на підтвердження своїх позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» було надано суду першої інстанції «анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку», в якій зазначено особисту інформацію відповідачки, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, серію та номер паспорта, адресу проживання, освіту, сімейний стан, місце роботи, номери засобів зв`язку (а.с. 17).
Також в анкеті-заяві міститься розділ “Виявляю бажання оформити на своє ім`я”, зі змісту якого вбачається, що позичальник зазначає свої пропозиції відносно умов надання банківських послуг, які в подальшому розглядаються банком для визначення істотних умов договору. Так, в даному розділі запропоновані послуги щодо отримання картки, а саме: картка “Універсальна”, картка класу Gold, пенсійна картка, зарплатна картка, ощадкнижка (депозит), дебетова особиста картка та ідентифікація з паспортом. З цього розділу вбачається, що ОСОБА_1 отримала заробітну картку (а.с. 17 зв.).
Крім того, графа у заяві від 04.03.2010 року щодо оформлення будь – якої іншої картки, зокрема, платіжної картки «Універсальна», графа щодо встановлення кредитного ліміту не заповнені, відсутнє зазначення номеру картки, яка була випущена Банком.
Також, дана анкета не містить будь-якої інформації щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами. 
Жодних доказів про те, що 04.03.2010 року відповідачці було видано кредитну картку зі встановленим на ній кредитним лімітом матеріали справи не містять.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості неможливо вважати доказом надання відповідачці кредитних коштів, оскільки розрахунок сум заборгованості за кредитом, пені не є підтвердженням руху коштів на картковому рахунку. 
Що стосується виписки про рух коштів по картці ОСОБА_1 , то колегія суддів зауважує, що вказана виписка надана по договору б/н і без зазначення дати його укладення, рух коштів почато з 26.06.2012 року (встановлення першого кредитного ліміту у розмірі 300 грн.), в той час банк просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором б/н від 04.03.2010 року.
У довідках про випуск карт та встановлення кредитного ліміту також зазначено, що кредитна карта ОСОБА_1 випущена 26.06.2012 року, а не 04.03.2010 року. (а.с.15, 16)
Кредитний договір від зазначеної дати у матеріалах справи відсутній.
Крім того, банком надано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт “Універсальна”, в якому зазначено умови обслуговування карток “Універсальна, 30 днів пільгового періоду”, “Універсальна, 55 днів пільгового періоду”, “Універсальна Contract” та “Універсальна Gold ”, проте матеріали справи не містять відомостей щодо виду отриманої позичальником кредитної картки, тому суд позбавлений можливості визначити розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами.
Також, на підтвердження позовних вимог Банком надано витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не містять підписів сторін договору.
Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладання між сторонами у належній формі кредитного договору, оскільки надані позивачем Умови та Правила отримання банківських послуг не містять відомостей про дату їх прийняття та затвердження, а також підпису відповідача, тому позивачем не доведено, що під час підписання анкети про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачка ОСОБА_1 була ознайомлена саме з цими Умовами та Правилами, а тому суд не може прийняти їх як належний та допустимий доказ.
Колегія суддів зазначає, що із наданої позивачем анкети-заяви не можна дійти беззаперечного висновку, що відповідач мала намір укласти саме кредитний договір, враховуючи відсутність у анкеті-заяві зазначення про оформлення нею саме кредитної картки та визначення розміру кредитного ліміту, а лише вказано про намір клієнта отримати картку для заробітної плати.
Подана банком на підтвердження позовних вимог анкета-заява спростовує обставини, викладені позивачем у своєму позові щодо отримання відповідачкою 04 березня 2010 року кредитної картки “Універсальна” зі встановленим на ній кредитним лімітом 300 грн. 
Банком не надано належних доказів того, що розрахунок заборгованості (а.с. 7-14), витяг з Тарифів (а.с.18), витяг з Умов та Правил (а.с. 19-28), довідка про перевипуск кредитних карток (а.с. 16) та виписка по рахунку (а.с. 36-42) мають відношення до даного предмету спору і стосуються правовідносин, що виникли між сторонами на підставі підписаної відповідачкою анкети – заяви від 04.03.2010 року з приводу оформлення карти для отримання заробітної плати. 
З наведених обставин колегія суддів вважає, що позивачем не надано будь-яких належних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.
На підставі викладених обставин апеляційний суд вважає за необхідне змінити підстави для відмови у задоволенні позову банку до ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» про наявність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором б/н від 04.03.2010 року колегією суддів не можуть бути взяті до уваги як підстава для скасування рішення з наведених вище підстав та з огляду на відсутність доказів укладення ОСОБА_1 04.03.2010 року саме кредитного договору.
       Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.
       Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2021 року змінити в частині обгрунтування підстав відмови у задоволенні позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

       Судді:                                                                        Н.М. Деркач

                                                                       І.Ю. Ткаченко

                                                                       М.М.Пищида