ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/25706/19                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Добрянська Я.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  19 травня 2021 року                                                                                            м. Київ

          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
          головуючий суддя                    Грибан І.О., 
          судді:                                         Беспалов О.О.,
                                                  Ключкович В.Ю.

          розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКЕЯ-ЛТД» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКЕЯ-ЛТД» до Державної податкової служби України, треті особи - Головне управління ДПС у м. Києві та Головне управління ДФС у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

У С Т А Н О В И В :

          Товариство з обмеженою відповідальністю «Нікея-ЛТД» звернулось в суд з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, в якому просило:          
          - бездіяльність Державної податкової служби України, яка полягає у невнесенні на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2018р. у справі № 826/15293/16, яка набрала законної сили 26.12.2018р до реєстру платників податку на додану вартість зміни щодо скасування анулювання  реєстрації ТОВ «Нікея-ЛТД», що відбулось за рішенням ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 25.05.2016р. № 485/26-55-12-05 визнати незаконною;
          - зобов`язати  Державну податкову службу України  внести на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2018р. у справі № 826/15293/16, яка набрала законної сили 26.12.2018р до реєстру платників податку на додану вартість зміни щодо скасування анулювання  реєстрації ТОВ «Нікея-ЛТД», що відбулось за рішенням ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 25.05.2016р. № 485/26-55-12-05 зі збереженням у системі електронного адміністрування ПДВ показника залишку коштів  70    830, 05 грн. суми ПДВ на яку це товариство має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН, а також зі збереженням в обліковій картці цього товариства як платника податків від`ємного значення сум ПДВ за результатами діяльності у звітних періодах до квітня 2016р. включно у розмірі 3 061 604, 00 грн.
          Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКЕЯ-ЛТД» відмовлено.
          Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, та посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
          Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано, що відповідачем було допущено протиправну бездіяльність, адже останнім не виконано постанову Шостого апеляційного адміністративного суду, яка набрала законної сили.
          Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКЕЯ-ЛТД» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
          Відповідачами було подано відзиви на апеляційну скаргу відповідно до змісту яких зазначають, що заперечують проти доводів апеляційної скарги, вважають їх безпідставними та необґрунтованими. Натомість, стверджують, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну правову оцінку дослідженим доказам та прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності до норм матеріального та з дотриманням норм процесуального права.
          За наведених у відзивах обставин, відповідачі просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року без змін.
          Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет  законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.
          Судом першої інстанції встановлено, що 25.05.2016р. ДПІ у Печерському районі прийнято рішення № 485/26-55-12-05 про анулювання реєстрації платника податку, яким на підставі пп. «г» п. 184.1 ст. 184 ПК України з 25.05.2016 р. анульовано реєстрацію ТОВ «Нікея-ЛТД» як платника податку на додану вартість.
           04.06.2016 р., не погоджуючись з вказаним рішенням ДПІ у Печерському районі, позивач звернувся до суду.
          Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2018р. у справі № 826/15293/16 у задоволені адміністративного позову відмовлено.
          Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2018р. у справі № 826/15293/16 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Нікея-ЛТД» - задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 червня 2018 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання незаконними та скасування рішень Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 25.05.2016 р. № 485/26-55-12-05 та Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 23.06.2016 р. № 14028/10/26-15-12-01-09, визнання незаконною бездіяльності Державної фіскальної служби України та зобов`язання Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві відновити в реєстрі платників податку на додану вартість запис про реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю «Нікея-ЛТД» (код за ЄДРПОУ 33546858, індивідуальний податковий номер платника ПДВ 335468526557, свідоцтво № 100342672 про реєстрацію платника ПДВ) - скасувати, а такі позовні вимоги - задовольнити частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 25.05.2016 р. № 485/26-55-12-05 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Нікея-ЛТД». Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 23.06.2016 р. №14028/10/26-15-12-01-09 про результати розгляду скарги. Визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України, яка полягає у нездійсненні розгляду скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Нікея-ЛТД» від 07.07.2016 р. № 217 протягом двадцятиденного строку, встановленого пунктом 56.8 статті 56 Податкового кодексу України, з дня її отримання. Зобов`язано Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві відновити в реєстрі платників податку на додану вартість запис про реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю «Нікея-ЛТД» (код за ЄДРПОУ 33546858, індивідуальний податковий номер платника ПДВ 335468526557, свідоцтво № 100342672 про реєстрацію платника ПДВ).
          З огляду на те, що станом на дату звернення до суду вищезазначена постанова в частині внесення змін до реєстру платників податку на додану варіть щодо ТОВ «Нікея ЛТД» відповідачем не виконана, позивач звернувся з даним позовом до суду.           Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що повторне звернення ТОВ «Нікея-ЛТД» до Державної податкової служби України мало місце не у зв`язку із виникненням нових правовідносин, а на виконання рішення суду у справі №826/15293/16.
          Суд першої інстанції прийшов до висновку, що пред`явлені позовні вимоги направлені фактично на спонукання суду вдатися до перевірки належності виконання рішення суду, що набрало законної сили, і у випадку встановлення неналежності його виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити аналогічні дії, у зв`язку з чим, такі вимоги в окремому судовому провадженні не мають розглядатись.
          Надаючи правову оцінку встановленим по справі обставинам та фактам колегія суддів апеляційної інстанції  зважає на таке.
          Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Відповідно до вимог ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
          Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
          Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
          Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
          Згідно з частиною першою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
          Частиною другою статті 372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
          Статтею 382 КАС України визначено спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.
          У частині першій статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
          Системний аналіз викладених правових норм дає підстави стверджувати, що процесуальним законодавством регламентовано порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
          При цьому, саме наведені вище норми адміністративного процесуального законодавства, зокрема ст.ст. 382, 383 КАС України, мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення і підставами для їх застосування є саме невиконання або неналежне виконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача.
          Водночас, наявність у КАС України таких спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання нового позову. Тобто, судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, визначеному КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, оскільки судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
          Аналогічні правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15, від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17, від 23.09.2020 року у справі №760/3142/17 та, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, є обов`язковими для застосування судом апеляційної інстанції при розгляді цієї справи.
          При цьому, апеляційний суд враховує висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішеннях від 28.11.1999 по справі «Brumarescu v. Romania» («Брумареску проти Румунії») та від 24.07.2003 по справі «Ryabykh v. Russia» («Рябих проти Росії»), відповідно до яких одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.
          Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
          Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, повторне звернення ТОВ «Нікея-ЛТД» до Державної податкової служби України, треті особи - Головне управління ДПС у м. Києві та Головне управління ДФС у м. Києві мало місце не у зв`язку із виникненням нових правовідносин, а не належне (на думку позивача) виконання рішення суду у справі № 826/15293/16.
          Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах наявні обставини, за якими ст. 383 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
          За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутись до суду в порядку ст. 383 КАС України із відповідною заявою, а не пред`являти новий адміністративний позов.
          Аналогічної правової позиції дотримується й Верховний Суд у постанові від 09.07.2019 року у справі №826/17587/18.
          Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.
          Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
          У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
          Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікея-ЛТД» залишити без задоволення.
          Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

          Головуючий суддя                                                            І.О. Грибан

          Судді                                                                                О.О. Беспалов

                                                                                          В.Ю. Ключкович

          (повний текст постанови складено 19.05.2021р.)