УХВАЛА

20 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 120/2145/20-а
адміністративне провадження № К/9901/16259/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача – Губської О.А.,
суддів: Білак М.В., Мельник-Томенко Ж.М.,  
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2020 року   та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року у справі №120/2145/20-а за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2019, його звільнено з військової служби в запас на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2019 № 12-РС. 16.03.2019 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. На день виключення зі списків особового складу, Відповідачем не у повному обсязі проведено розрахунок грошового забезпечення, а саме не нараховано та не виплачено індексацію грошового забезпечення. Крім того позивач зазначив, що Відповідачем також несвоєчасно виплачено компенсацію за речове майно.
Так, 22.04.2020 позивач звернувся із запитом до Військової частини НОМЕР_1 з метою отримання інформації щодо розміру нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018; щодо розміру нарахованої та виплаченої суми середнього заробітку за порушення строків розрахунку; щодо нарахованої та виплаченої грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій.
Листом відповідача від 13.05.2020 № 350/135/1/1502/нс, позивачу, наведено обґрунтування та відмовлено у виплаті індексацію грошового забезпечення, виплаті середнього заробітку та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій. Також позивача повідомлено, що грошова компенсація за неотримане речове майно була виплачена 06.05.2019 на загальну суму 88184,60 грн. (сума виплати складає 13960,37 грн.).
Вважаючи дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення та середнього заробітку за час затримки у проведенні остаточного розрахунку протиправними, позивач звернувся із цим позовом до суду.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.05.2016 по 28.02.2018, включно.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.05.2016 по 28.02.2018, включно, з урахуванням базового місяця січень 2008 року.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із судовими рішеннями, відповідачем подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної інстанції 05 травня 2021 року. 
За правилами частини першої      статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Пункт 8 частини другої            статті 129 Конституції України            серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням відповідає            стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з частиною першою      статті 328 КАС України      учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої      статті 328 КАС України,      не підлягають касаційному оскарженню судові рішення судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього      Кодексу      розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього      Кодексу      позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої      статті 12 КАС України      для цілей цього      Кодексу      справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні      Закону України "Про запобігання корупції"      займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
З оскаржуваних судових рішень вбачається, що предмет розгляду даної справи стосується невиплати індексації грошового забезпечення та середнього заробітку за час затримки у проведенні остаточного розрахунку. 
Відомостей про те, що позивач є військовою посадовою особою вищого офіцерського складу відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями   статті 50 Закону України "Про запобігання корупції"   (на час відкриття провадження у справі судом першої інстанції) суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
Вінницький окружний адміністративний суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої   статті 328 КАС України.
Разом з тим, Суд також враховує позицію висловлену Європейським Судом з прав людини в ухвалі від 9 жовтня 2018 року щодо неприйнятності у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява № 26293/18). Суд визнав, що заява є неприйнятною rationemateriae у сенсі п. 3 (а) ст. 35 Конвенції і має бути відхилена відповідно до п. 4 цієї статті. ЄСПЛ зазначив, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. В ухвалі також ідеться, що в контексті аналізу застосування критерію rationevaloris щодо доступу до вищих судових інстанцій ЄСПЛ також брав до уваги наявність або відсутність питання щодо справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій. Однак у цій справі тією мірою, в якій заявниця ставила питання щодо справедливості провадження в судах першої і другої інстанцій, ЄСПЛ не визнав, що мали місце порушення процесуальних гарантій п. 1 ст. 6 Конвенції.
Відповідно до пункту 1 частини першої   статті 333 КАС України   суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки заявник, оскаржуючи судові рішення, прийняті у справі незначної складності, не вказав випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2020 року   та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року у справі №120/2145/20-а за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач 	О. А. Губська	
Судді           	М. В. Білак	
 	Ж. М. Мельник-Томенко