ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2021 року                                                                                      Справа № 924/250/19 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії: 
Головуючого судді                                      Гудак А.В.
судді                                                                     Олексюк Г.Є. . 
судді                                                                     Мельник О.В. 
секретар судового засідання Орловська Т.Й.
за участю представників:
позивача: не з`явився
відповідача: Савченко С.А. керівник
прокурор:Манжаюк Д.Л.
третьої особи на стороні відповідача ПП агрофірми «Троя»: Тесленко В.Г. керівник
третьої особи на стороні відповідача СГ ТОВ «Промінь: не з`явився
третьої особи на стороні відповідача ТОВ «Вігор Грейн»: Овсієнко Р.М. директор
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного     апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю                   "Вігор Грейн"      на рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.01.2021 року у справі №924/250/19 (суддя Виноградова В.В., м. Хмельницький, повний текст складений              21.01.2021 року)
за позовом Заступника прокурора Хмельницької області, м. Хмельницький в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради, смт Летичів Хмельницької області
до Приватного акціонерного товариства “Летичівське”, смт Летичів Хмельницької області 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватного підприємства агрофірми “Троя”, с. Климашівка Хмельницького району Хмельницької області 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Промінь”, с. Суслівці Летичівського району Хмельницької області 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю “Вігор Грейн”, м. Київ
про скасування державної реєстрації права приватної власності на земельні ділянки

В С Т А Н О В И В :

Заступник прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Публічного акціонерного товариства “Летичівське” про скасування державної реєстрації права приватної власності Публічного акціонерного товариства “Летичівське” 17 земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: 6823055100:10:001:0026, 6823055100:10:001:0023, 6823055100:11:001:0108, 6823055100:10:001:0021, 6823055100:10:001:0019, 6823055100:10:001:0020, 6823055100:11:001:0109, 6823055100:10:001:0016, 6823055100:10:001:0017, 6823055100:10:001:0018, 6823055100:10:001:0025, 6823055100:11:005:0022, 6823055100:10:001:0022, 6823055100:10:003:0083, 6823055100:10:003:0081, 6823055100:10:003:0082, 6823055100:10:003:0080, що розташовані на території Летичівської селищної ради Хмельницької області. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор зазначив, що законодавством не передбачено норм, якими дозволено правонаступнику майнових прав підприємства, якому земельна ділянка була передана на праві колективної власності, автоматично набувати право приватної власності на цю земельну ділянку; рішень про передачу у приватну власність відповідачу спірних земельних ділянок не приймалось, з огляду на що відповідач без будь-яких правових підстав набув право приватної власності на 17 земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 310,5964 га. Як на правову підставу позову посилається на положення ст. 16 ЦК України, ст. ст. 1, 82, 116 Земельного кодексу України, ст. 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" (набрала чинності 01.01.2019), ст. 6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", Закон України "Про власність", Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні", ст. ст. 27, 31-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 12.01.2021 року, позовну заяву Заступник прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради до Приватного акціонерного товариства “Летичівське”, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватного підприємства агрофірми “Троя”, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Промінь”, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю “Вігор Грейн” про скасування державної реєстрації права приватної власності на земельні ділянки задоволено. Скасовано державну реєстрацію права приватної власності Публічного акціонерного товариства “Летичівське” 17 земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: 6823055100:10:001:0026, 6823055100:10:001:0023, 6823055100:11:001:0108 ,6823055100:10:001:0021, 6823055100:10:001:0019, 6823055100:10:001:0020, 6823055100:11:001:0109, 6823055100:10:001:0016, 6823055100:10:001:0017, 6823055100:10:001:0018, 6823055100:10:001:0025, 6823055100:11:005:0022, 6823055100:10:001:0022, 6823055100:10:003:0083, 6823055100:10:003:0081, 6823055100:10:003:0082, 6823055100:10:003:0080, що розташовані на території Летичівської селищної ради Хмельницької області.
Рішення господарського суду мотивоване тим, що здійснення права колективної власності у спосіб, відмінний від передбаченого ст. 8 Закону України “Про колективне сільськогосподарське підприємство”, законодавство не містить. Відтак, реєстрація права приватної власності на землю, що належить підприємству на праві колективної власності, яке не було припинено, без відповідних рішень уповноважених законодавством суб`єктів, які (рішення) були би підставою для такої реєстрації, суперечить чинному на час такої реєстрації законодавству. Одночасно, суд першої інстанції, враховуючи відсутність станом на 01.01.2019 рішення власників земельних часток (паїв) про розподіл інших земель, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства після розподілу земельних ділянок, що підлягали паюванню, статтею 14-1 Закону України “Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)” позивачу надана можливість організувати розподіл земель, що залишилися у колективній власності (за наявності згоди більшості осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону). Наявність же зареєстрованого права приватної власності на спірні земельні ділянки за відповідачем унеможливлює здійснення позивачем розподілу земель згідно з наведеною нормою, позбавляючи права на реалізацію визначених законом повноважень. Поряд з цим, суд першої інстанції дійшов висновку, що скасування державної реєстрації права приватної власності на спірні земельні ділянки є достатнім та ефективним способом захисту та відновлення прав позивача на здійснення розподілу земель, що залишилися у колективній власності, на надання земельних ділянок в оренду на строк до державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки, а у випадку відмови суб`єктів права колективної власності від права колективної власності на землю – на передання у комунальну власність в порядку визнання майна безхазяйним.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю         "Вігор Грейн" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.01.2021 року у справі №924/250/19 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради про скасування державної реєстрації права приватної власності на земельні ділянки. 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Вігор Грейн" не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає його незаконним та таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до прийняття неправильного рішення.
Скаржник зазначає, що в силу діючого земельного законодавства юридичні особи, що одержали у власність чи тимчасове користування земельні ділянки раніше (в період дії попереднього закону), зберігають такі права і за чинним законодавством. Отже, право власності на землю, яке виникло у агрофірми «Летичівське» за державним актом серії ХМ №18 від         16.11.1995 року до набрання чинності Земельного кодексу України 01.01.02, зберіглося у нього і після цієї дати та перейшло до ПАТ «Летичівське» як правонаступника та зберігається за ним згідно законодавства, діючого на час розгляду справи. Враховуючи наявність доказів правомірного набуття права колективної власності на спірну земельну ділянку Агрофірми «Летичівська» (правонаступником якого стало ПАТ «Летичівське») та відсутність правових підстав для припинення такого права. ПАТ «Летичівське» (як правонаступник) продовжує бути носієм прав щодо володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою з моменту оформлення державного акту (реєстрації), незважаючи на зміну законодавства. Крім того, колективна форма власності за своєю правовою природою відноситься до різновиду приватної власності. Тому її реєстрація у відповідності до чинного на даний час законодавства не порушує права та законні інтереси Летичівської селищної ради.
Звертає увагу на те, що судом першої інстанції необґрунтовано застосовано положення Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» в редакції, що набула чинності з 01.01.2019 року, до правовідносин, що мали місце до 01.01.2019 року, та надано їм правової оцінки через призму вказаного Закону. Вважає, що власник землі не може бути заручником недосконалого правового регулювання та різких змін законодавства. При цьому, зміни, що відбулись у земельному законодавстві після видачі Державного акту на право колективної власності на землю, відсутність у новому законодавстві колективної форми власності, не можуть бути підставою для припинення прав на землю.
Також скаржник вважає, що у даному спорі невірно обраний позивачем спосіб захисту та зазначає, що в даному випадку прокурор заявив вимоги про скасування державної реєстрації права приватної власності ПАТ «Летичівське» на спірні земельні ділянки з посиланням на те, що дані земельні ділянки підлягають передачі селищній раді та мають належати до комунальної власності. Дані позовні вимоги по своїй суті є негаторними, направленими на усунення перешкод у розпорядженні майном. Такий позов може бути пред`явлено виключно власником (в інтересах власника) земельної ділянки. Враховуючи те, що подані матеріали справи свідчать про правомірне перебування спірної земельної ділянки у власності відповідача (що виключає наявність ознак перебування землі в комунальній власності), позов задоволенню не підлягає, оскільки у позивача не виникло право на його подання (чи прокурора в його інтересах).З огляду на те, що державна реєстрація ПАТ «Летичівське» права власності на земельні ділянки не порушує права та інтереси Летичівської селищної ради, вимога про скасування державної реєстрації земельних ділянок є недоцільною та незаконною.
Скаржник зазначає, що підставою для задоволення позову суд зазначає реєстрацію права приватної власності на землю, що належить підприємству на праві колективної власності без рішення уповноважених законодавством суб`єктів у відповідності до ст. 8 Закону України        «Про колективне сільськогосподарське підприємство».Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з інших підстав, ніж ті підстави, якими обґрунтовував позов прокурор, що призвело до того, що суд при ухваленні рішення не лише вийшов за межі предмету позову та підстав, а й позбавив учасників справи права надати обґрунтовані заперечення щодо таких обставин, спростувати або підтвердити їх.
Поряд з цим,скаржник переконаний, що право власності на землю, яке виникло у агрофірми «Летичівська» за державним актом серії ХМ № 18 від 16.11.1995 року до набрання чинності Земельного кодексу України 01.01.02, збереглося і після цієї дати, та перейшло до ПАТ «Летичівське» як правонаступника та зберігається за ним згідно законодавства, діючого на час розгляду справи, а рішення суду Господарського суду Хмельницької області від          12.01.2021 року, яким скасовано право власності ПАТ «Летичівське» на земельні ділянки є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вігор Грейн"     на рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.01.2021 року у справі №924/250/19 та розгляд апеляційної скарги призначено на                         22 квітня 2021 року.
На адресу суду 16.04.2021 року від Хмельницької обласної прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд залишити рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.01.2021 року по справі №924/250/19 без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вігор Грейн» без задоволення.
На адресу суду 19.04.2021 року від Публічного акціонерного товариства «Летичівське» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.01.2021 року по справі №924/250/19 повністю, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову заступника Хмельницької області в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради до Публічного акціонерного товариства «Летичівське» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – Приватного підприємства агрофірми «Троян», Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вігор Грейн» про скасування державної реєстрації права приватної власності на земельні ділянки.
На адресу суду 22.04.2021 року від     Приватного підприємства "Агрофірма Троя"     надійшло клопотання про відкладення розгляду та поновлення строку для подання відзиву. Заявник обґрунтовує дане клопотання тим, що представник     Приватного підприємства "Агрофірми Троя"     адвокат Ярош В.Ю. із 05.04.2021 року хворіє на короновірусну хворобу, враховуючи його реабілітаційний період та приймаючи до уваги, що строк апеляційного розгляду не завершився, просить поновити     Приватному підприємству "Агрофірми Троя"     строк на подання відзиву на апеляційну скаргу, відклавши її розгляд на іншу дату.
Розглянувши вищевказане клопотання, колегія суду дійшла висновку про залишення без розгляду клопотання     Приватного підприємства "Агрофірма Троя"     про відкладення та поновлення строку для подання відзиву на апеляційну скаргу.
В судовому засіданні 22.04.2021 року директор     Товариства з обмеженою відповідальністю "Вігор грейн"    Овсієнко Р.М. підтримав вимоги апеляційної скарги та надав відповідні пояснення.
Прокурор в судовому засіданні 22.04.2021 року заперечив вимоги апеляційної скарги та надав відповідні заперечення з урахуванням пояснень викладених у відзиві.
В судове засідання 22.04.2021 року Летичівська селищна рада, Приватне акціонерне товариство Летичівське, Приватне підприємство агрофірми Троя, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Промінь своїх представників не направили, про день, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 року розгляд апеляційної скарги призначено на 11 травня 2021 р. об 15:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №6.Витребувано у Хмельницької обласної прокуратури - додаткові письмові пояснення щодо визначення розділу розміру земельної частки (паю) членів агрофірми "Летичівська" та пенсіонерів з їх числа, які раніше в ній працювали і залишаються членами агрофірми; щодо земельних ділянок, які залишилися в колективній власності агрофірми "Летичівська", перетвореної у   Відкрите акціонерне товариство "Летичівське" (ПАТ "Летичівське")   відповідно до   Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі", в подальшому     Публічне акціонерне товариство "Летичівське", з документальним підтвердженням.
29 квітня 2021 року від Хмельницької обласної прокуратури надійшли додаткові пояснення в яких прокуратура зазначає, що  надати інформацію щодо площі земель, які залишилися на сьогодні у правонаступника агрофірми «Летичівська» - ПАТ «Летичівське» на даний час неможливо, оскільки для цього необхідно провести інвентаризацію земель так як залишається значна кількість несформованих земельних ділянок, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі.
11 травня 2021 року від Летичівської селищної ради надійшов лист в якому просить суд розглянути справу за даним позовом без нашої участі за наявними у справі доказами. При вирішенні спору, Летичівська селищна рада покладається на думку суду.
Згідно інформації, яка відображена у табелі   КП "Діловодство спеціалізованого суду"     головуючий суддя (суддя доповідач) Гудак А.В. з 07.05.2021 по 18.05.2021 включно була відсутня у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 року призначено розгляд апеляційної скарги   Товариства з обмеженою відповідальністю                      "Вігор Грейн"     на рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.01.2021 року у справі №924/250/19 на 15 червня 2021 року.
04 червня 2021 року від ТОВ «Вігор Грейн» надійшло додаткове пояснення в який скаржник зазначає, що надані прокурором пояснення з додатками ніяким чином не підтверджують неправомірність набуття відповідачем у власність та оформлення відповідно до діючого законодавства земельних ділянок, розташованих під багаторічними насадженнями - плодовими садами, що є власністю ВАТ «Летичівське» (ПАТ "Летичівське"), набуте у встановленому законодавством порядку.
Розпорядженням керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду №01-04/312 від 14.06.2021 року у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі №924/250/19 – Маціщук А.В. у період з 14 червня 2021 року по 25 червня 2021 року включно, відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, статті 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», пунктів 18, 20 розділу VII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено  заміну судді-члена колегії у судовій справі №924/250/19.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2021 року визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Гудак А.В., суддя Олексюк Г.Є., суддя Мельник О.В.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 року прийнято апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вігор Грейн"      на рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.01.2021 року у справі №924/250/19 у новому складі суду: головуючий суддя Гудак А.В., суддя Олексюк Г.Є., суддя Мельник О.В.
14 червня 2021 року від Приватного акціонерного товариства “Летичівське” надійшли додаткові пояснення в яких зазначає, що частина спірних земельних ділянок знаходиться під господарськими будівлями, а на решті спірних земельних ділянок розташовані плодові сади, таким чином вказані землі не підлягали розпаюванню та просить суд задовольнити апеляційну скаргу ТОВ «Вігор Грейн».
15 червня 2021 року від Летичівської селищної ради надійшов лист в якому просить суд розглянути справу за даним позовом без нашої участі за наявними у справі доказами. При вирішенні спору, Летичівська селищна рада покладається на думку суду.
15 червня 2021 року від ТОВ «ВіторГрейн» надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи в якому просить суд долучити до матеріалів справи  інформаційні витяги з Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок 6823055100:10:003:0080 площею 0,8841 га.; 6823055100:10:003:0081 площею 0,9316 га.; 6823055100:10:003:0082 площею           0,9555 га.; 6823055100:10:003:0083 площею 1,4696 га. та витяг з інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно.
В судовому засіданні 15.06.2021 року представникПП агрофірми «Троя» заявив клопотання про ознайомлення з матеріалами справи №924/250/19.
Колегією суддів оголошена перерва в судовому засіданні 15.06.2021 до 15:30 год. Для надання можливості представнику ПП агрофірми «Троя» ознайомитись з матеріалами справи.
Після перерви в судовому засіданні 15.06.2021 року представник ТОВ «Вітор Грейн» в судовому засіданні 22.04.2021 року підтримав доводи апеляційної скарги. Просив суд скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.01.2021 року у справі №924/250/19 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради про скасування державної реєстрації права приватної власності на земельні ділянки. 
Представники Приватного акціонерного товариства “Летичівське” та Приватного підприємства агрофірми “Троя” в судовому засіданні 15.06.2021 року підтримали вимоги апеляційної скарги ТОВ «Вітор Грейн» та просили суд  скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.01.2021 року у справі №924/250/19 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Заступника прокурора Хмельницької області.
В судовому засіданні 15.06.2021 року прокурор заперечив вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та надав відповідні пояснення. Просив суд залишити рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.01.2021 року по справі №924/250/19 без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вігор Грейн» без задоволення..
В судове засідання 15.06.2021 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю “Промінь” своїх представників не направило, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлено належним чином, причини неявки представника суду не повідомило. 
Стаття 43 ГПК України     зобов`язує учасників судового процесу та їх представників  добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.
Згідно ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Застосовуючи згідно з частиною 1     статті 3 ГПК України,     статті 17 Закону України               "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"     при розгляді справи частину 1     статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон ЕліментаріяСандерс проти Іспанії"(AlimentariaSanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).
Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Промінь”.
Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Заслухавши пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю                 "Вігор Грейн"та прокурора в судовому засіданні     22.04.2021 та представників Приватного акціонерного товариства “Летичівське”, Приватного підприємства агрофірми “Троя” в судовому засіданні 15.06.2021,обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вігор Грейн"  слід задовольнити, а рішення Господарського суду Хмельницької області від         12.01.2021 року у справі №924/250/19 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу з протоколу зборів уповноважених агрофірми «Летичівська» від 12.01.1995 року вирішено, прийняти колективну форму власності на землю (а.с. 18 т.2 ).
Державним актом на право колективної власності на землю серії ХМ №18 від 16.11.1995 агрофірмі "Летичівська" смт. Лютичів Летичівського району Хмельницької області передано у колективну власність земельну ділянку площею 2558,6 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Летичівської районної ради народних депутатів від 19.10.1995 №48. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №17 (а.с.40-45 т.1).
До матеріалів справи долучено копію акта оцінки вартості майна цілісного майнового комплексу агрофірми «Летичівська», затвердженого наказом від 21.10.1997 №781 начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області. Вартість майна, що підлягає приватизації (розмір статутного фонду відкритого акціонерного товариства) – 560,2 тис. грн., а також надано копію відомості розрахунку відносної вартості основних засобів агрофірми «Летичівська», в яких під п. п. 218-230 зазначено сади плодові                  (а.с.207-209 т.1).
Згідно з наказом Регіонального відділення по Хмельницькій області Фонду державного майна України від 24.10.1997 №787 державне підприємство агрофірму «Летичівська» перетворено у Відкрите акціонерне товариство «Летичівське» (т.1 а.с.98), затверджено статут Відкритого акціонерного товариства (а.с.201-203 т.3).
Відкрите акціонерне товариство «Летичівське» засновано на підставі наказу по регіональному відділенню Фонду державного майна України по Хмельницькій області від 24.10.1997 №787 шляхом перетворення агрофірми "Летичівська" у Відкрите акціонерне товариство відповідно до Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" (п.1.1 Статуту ВАТ «Летичівське», затвердженого наказом начальника регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області від 24.10.1997 №787).
Згідно з 2.1 Статуту метою діяльності товариства є: найбільш ефективне використання державного майна шляхом його приватизації, спільна діяльність на розширення оновлення номенклатури та видів послуг на основі підвищення ефективності виробництва.
Відповідно до п. 3.3 Статуту, товариство є правонаступником Державного підприємства агрофірми "Летичівська".
Майно товариства складається з основних засобів та обігових коштів, а також цінностей, вартість яких відображена в балансі товариства (п. 3.4 Статуту).
Пунктом 3.5 Статуту передбачено, що товариство є власником: майна, переданого йому засновником у власність; продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених чинним законодавством.
Товариство має самостійний баланс, розрахунковий, валютний та інші рахунки у банках, товарний знак, який затверджується правлінням товариства і реєструється в                  Торговельно-промисловій палаті України; печатку зі своєю назвою (п. 3.6 Статуту).
Регіональне відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області листом від 19.09.2018 повідомило ПАТ "Летичівське", що згідно архівних документів, ВАТ “Летичівське (ПАТ “Летичівське”) - код ЄДРПОУ 00412576, створено наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області від 24.10.1997 №787 шляхом перетворення державного підприємства агрофірми “Летичівська” у Відкрите акціонерне товариство “Летичівське” відповідно до Закону України “Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі”. ВАТ “Летичівське” є правонаступником державного підприємства агрофірми “Летичівська”. Відповідно до відомості розрахунку залишкової вартості основних засобів агрофірми “Летичівська” станом на 01.08.1997 та враховуючи План приватизації цілісного майнового комплексу агрофірми “Летичівська”, затвердженого наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області від 18.05.1998 №268, в частині вилучення майна з цілісного майнового комплексу, до статутного капіталу ВАТ “Летичівське” (ПАТ “Летичівське”) увійшли зокрема сади плодові в кількості 13 штук, що знаходяться у с.Щедрова. Відповідно п.7 Плану приватизації цілісного майнового комплексу агрофірми “Летичівська”, землі агрофірми “Летичівська” знаходяться на околиці смт.Летичів - земельна ділянка розміром - 1003 га., з них сільськогосподарські угіддя - 946 га. Інша інформація щодо земельної ділянки у регіональному відділені відсутня (а.с.46 т.1).
У додатку, доданому до вищезазначеного листа вказано інформацію щодо плодових садів, які під час приватизації увійшли до статутного капіталу ВАТ "Летичівське" (ПАТ "Летичівське"), зокрема: місцезнаходження - с. Щедрова, рік введення в експлуатацію, первісна та залишкова балансова вартість (а.с.47-48 т.1).
Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Хмельницькій області 21.05.2019 року лист аналогічного змісту був адресований прокуратурі Хмельницької області (а.с.182т.1). До адресованого листа прокуратурі долучено додатки, а саме: копії наказу Регіонального відділення ФДМ України по Хмельницькій області №268 від 18.05.1998 та Плану приватизації майна цілісного майнового комплексу агрофірми «Летичівська» (далі - План) (а.с.183-190т.1).
Згідно наказу Регіонального відділення ФДМ України по Хмельницькій області №268 від 18.05.1998 було затверджено План приватизації майна цілісного майнового комплексу агрофірми «Летичівська», передано нерухоме майно до статутного фонду ВАТ згідно з додатком, який є невід`ємною частиною наказу (а.с.183 т.1).
У Плані приватизації цілісного майнового комплексу агрофірми «Летичівська», затвердженого наказом начальника Регіонального відділення ФДМ України по Хмельницькій області від 18.05.1998, зазначено, що вартість майна, яка підлягає приватизації, та розмір статутного фонду ВАТ становить 560,2 тис. гривень (а.с.184-190 т.1).
Розділом 7 Плану передбачено вимоги та обмеження, щодо приватизації об`єкта. Так, пунктом 1 Плану зазначено, що у відповідності до Закону України «Про особливості приватизації в агропромисловому комплексі» тимчасово залишити у власності держави пакет акцій у розмірі, що дорівнює 26 відсотків статутного фонду акціонерного товариства.
Спосіб приватизації визначено розділом 8 Плану, а саме перетворення у Відкрите акціонерне товариство агрофірми «Летичівська» здійснюється з урахуванням Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі»(в редакції на момент перетворення агрофірми "Летичівська" у ВАТ "Летичівське). Статутний фонд створюваного акціонерного товариства у відповідності з проведеною оцінкою майна підприємства складає 560,2 тис. гривень.
Відповідно до пункту 1.2 Статуту Публічного акціонерного товариства "Летичівське", затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів, оформленим протоколом від 26.07.2010, товариство є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Летичівське", заснованого у вигляді Відкритого акціонерного товариства на підстав наказу регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області від 24.10.1997 №787 шляхом перетворення агрофірми "Летичівська" відповідно до Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" (а.с.64-69 т.1).
У пункті 2.2 Статуту зазначено, зокрема, що товариство має у власності рухоме та нерухоме майно.
Товариство є власником майна, переданого йому засновниками та акціонерами товариства у власність як вклади до статутного капіталу, грошових коштів, отриманих від продажу цінних паперів товариства юридичним та фізичним особам, доходів та майна, отриманих товариством в результаті фінансової, господарської діяльності в Україні та за її межами, іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом (п. 2.5 Статуту).
Пунктом 5.2 Статуту зазначено, що статутний капітал товариства становить 560200,00 грн. і поділений на 2240800 штук акцій іменних простих номінальною вартістю 0,25 гривень.
Відповідно до рішення річних загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Летичівське», оформленого протоколом від 30.04.2019 №1, змінено тип акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство, визначено нове найменування товариства –Акціонерне товариство «Летичівське» (п. 7 порядку денного); затверджено статут акціонерного товариства «Летичівське» в новій редакції (а.с.132 т.1).
Пунктом 1 розділу 1 Статуту Акціонерного товариства "Летичівське", затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Летичівське", оформленого протоколом від 30.05.2019, приватне акціонерне товариство - акціонерне товариство "Летичівське" створено шляхом перейменування на  Публічне акціонерне товариство "Летичівське" відповідно до Закону України "Про акціонерні товариства"           (а.с.178-200 т.3).
Згідно пункту 8 розділу 2 Статуту Товариство є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Летичівське", заснованого у вигляді відкритого акціонерного товариства за рішенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області від 24.10.1997 №787 шляхом перетворення агрофірми "Летичівська" відповідно до Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі".
Відповідно до пункту 9 розділу 2 Статуту, товариство має відокремлене майно, самостійний баланс.
Відповідно до пункту 10 розділу 2 Статуту, майно товариства формується з джерел, не заборонених чинним законодавством України, у тому числі з: грошових та матеріальних внесків засновників; доходів, одержаних від реалізації продукції, послуг, інших видів господарської діяльності; доходів від цінних паперів; кредитів банків та інших кредиторів; капітальних вкладень і дотацій з бюджетів; майна, придбаного в інших суб`єктів господарювання, організацій та громадян у встановленому чинним законодавством України порядку.
Товариство є власником: майна, переданого йому у власність засновниками і учасниками як внески; продукції, виробленої в результаті господарської діяльності товариства; доходів, одержаних від господарської діяльності товариства; іншого майна, набутого товариством на підставах, не заборонених законодавством України (пункт 11 розділу 2 Статуту).
Пунктом 1 розділу 4 Статуту визначено, що статутний капітал товариства становить 560200 гривень.
В матеріалах справи наявний лист Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (відділ у Летичівському районі) від 31.10.2018 №938/410-18-0.27, в якому зазначено, що відповідно до Проекту роздержавлення земель агрофірми «Летичівська» з виготовленням Державного акта на право колективної власності на землю і право постійного користування землею від 1995 року та Технічною документацією по паюванню земель колективної власності агрофірми «Летичівська» від 1996 року земельні ділянки, що перебувають у колективній власності, відносяться до категорії земель – землі сільськогосподарського призначення, с/г угіддя - багаторічні насадження, площа становить 300,5 га; згідно картографічних матеріалів, які знаходяться у Відділі, на земельних ділянках, про які йдеться у зверненні, розташовані багаторічні насадження (сади); земельні ділянки, в тому числі багаторічні насадження (сади) внесені до Державного акту на право власності №18 від 16.11.1995; відомості про земельні ділянки (сади в кількості 13 шт.) не внесені до Державного земельного кадастру розпайовані за межами населених пунктів, що знаходяться на території Летичівського району (а.с. 202 т.1).
Згідно наявної в матеріалах справи копії розпорядження Летичівської районної державної адміністрації від 10.08.2005 №211/2005-р «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок групі громадян з власників земельних часток (паїв) на території Летичівської селищної ради», яким погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області та затверджено протокол розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), виділено в натурі (на місцевості) земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 260 власникам земельних часток (паїв) відповідно до землевпорядного проекту та протоколу розподілу земельних ділянок між ними із земель колективної власності ВАТ «Летичівське» згідно з додатком (а.с.17 т.2).
В матеріалах справи наявна копія відповідного плану земельних ділянок (а.с.19 т.2).
Відповідачем надано копії з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки.
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.09.2018 №136459611 за Публічним акціонерним товариством “Летичівське” 29.08.2018 на праві приватної власності зареєстровано приміщення телятника площею 797,4 кв.м. в смт.Летичів по вул. Горбасівська, 2/6, відповідно до витягу від 19.10.2019 №141923299 зареєстровано право приватної власності Публічного акціонерного товариства “Летичівське” на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Летичівської селищної ради з кадастровим номером 6823055100:10:003:0080 (підстава виникнення права власності: Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ №18 від 16.11.1995) (а.с.244-245 т.1).
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.03.2019 №НВ-6808153042019 земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Летичівської селищної ради з кадастровим номером 6823055100:10:003:0080 площею 0,8841 га (вул. Горбасівська, 2/6) зареєстрована 02.10.2018 за Публічним акціонерним товариством "Летичівське" відділом у Летичівському районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ПП “Діоріт Плюс 1” від 12.09.2018. До витягу додано кадастровий план земельної ділянки з експлікацією земельних угідь, згідно з яким загальна площа ділянки становить 0,8841 га, землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами становлять 0,0889 га. (а.с.246-248 т.1).
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.09.2018 №136444089 за Публічним акціонерним товариством “Летичівське” 29.08.2018 на праві приватної власності зареєстровано приміщення корівника площею 1841,4 кв.м. в смт. Летичів по вул. Горбасівська, 2/4, відповідно до витягу від 19.10.2019 №141937058 зареєстровано право приватної власності Публічного акціонерного товариства “Летичівське” на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Летичівської селищної ради з кадастровим номером 6823055100:10:003:0081 (підстава виникнення права власності: Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ №18 від 16.11.1995) (а.с.249 т.1).
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (від 11.03.2019 №НВ-6808151162019) земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Летичівської селищної ради з кадастровим номером 6823055100:10:003:0081 площею 0,9316 га (вул. Горбасівська, 2/4) зареєстрована 02.10.2018 за Публічним акціонерним товариством "Летичівське" відділом у Летичівському районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ПП “Діоріт Плюс 1” від 12.09.2018. До витягу додано кадастровий план земельної ділянки з експлікацією земельних угідь, згідно з яким загальна площа ділянки становить 0,9316 га, землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами становлять          0,2101 га. (а.с.1-3 т.2).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.09.2018 №136455041 за Публічним акціонерним товариством “Летичівське” 29.08.2018 на праві приватної власності зареєстровано приміщення прививочної площею            1348,9 кв.м. в смт Летичів по вул. Горбасівська, 2/5, відповідно до витягу від 19.10.2019 №141926052 зареєстровано право приватної власності Публічного акціонерного товариства “Летичівське” на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Летичівської селищної ради з кадастровим номером 6823055100:10:003:0082 площею 0,9555 га (підстава виникнення права власності: Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ №18 від 16.11.1995) (а.с.4-5 т.2).
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.03.2019 №НВ-6808154762019 земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Летичівської селищної ради з кадастровим номером 6823055100:10:003:0082 площею 0,9555 га (вул. Горбасівська, 2/5) зареєстрована 02.10.2018 за Публічним акціонерним товариством "Летичівське" відділом у Летичівському районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ПП “Діоріт Плюс 1” від 12.09.2018. До витягу додано кадастровий план земельної ділянки з експлікацією земельних угідь, згідно з яким загальна площа ділянки становить 0,9555 га, землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами становлять 0,0960 га. (а.с.6-8 т.2).
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.09.2018 №136715836 за Публічним акціонерним товариством “Летичівське” 29.08.2018 на праві приватної власності зареєстровано гараж площею 965,8 кв.м. в смт Летичів по вул. Горбасівська, 2/10. Відповідно до витягу від 19.10.2019 №141941150 зареєстровано право приватної власності Публічного акціонерного товариства “Летичівське” на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Летичівської селищної ради з кадастровим номером 6823055100:10:003:0083 площею 1,4696 га (підстава виникнення права власності: Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ №18 від 16.11.1995) (а.с. 9-10 т.2).
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.03.2019 №НВ-6808154832019 земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Летичівської селищної ради з кадастровим номером 6823055100:10:003:0083 площею 1,4696 га (вул. Горбасівська, 2/10) зареєстрована 04.10.2018 за Публічним акціонерним товариством "Летичівське" відділом у Летичівському районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ПП “Діоріт Плюс 1” від 12.09.2018. До витягу додано кадастровий план земельної ділянки з експлікацією земельних угідь, згідно з яким загальна площа ділянки становить 1,4696 га, землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами становлять 0,1198 га (а.с.11-13 т.2).
З Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 18.03.2019 №159961818 за ПАТ "Летичівське" на праві приватної власності приватним нотаріусом Пруняком В.І., м Хмельницький зареєстровані земельні ділянки за адресою: Хмельницька область, Летичівський район, Летичівська селищна рада для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами (а.с.16-29 т.1):
- 6823055100:10:001:0026 площею 10,2 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 28.11.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності -14.01.2019; підстава виникнення права власності – Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 45067667 від 16.01.2019;інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 22.01.2019 строком дії до 22.01.2034, орендар: приватне підприємство агрофірма "Троя"; 
- 6823055100:10:001:0023 площею 13,57 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 21.11.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності -23.01.2018; підстава виникнення права власності – Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44266259 від 27.11.2018;
- 6823055100:11:001:0108 площею 12,8393 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 21.11.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності -23.11.2018; підстава виникнення права власності – Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44265764 від 27.11.2018; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 05.02.2019 строком дії до 05.02.2034, орендар: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Промінь";
- 6823055100:10:001:0021 площею 14,6553 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 21.11.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності -23.11.2018; підстава виникнення права власності – Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44265255 від 27.11.2018; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 22.01.2019 строком дії до 22.01.2034, орендар: Приватне підприємство агрофірма "Троя";
- 6823055100:10:001:0019 площею 14,7 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 21.11.2018 орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності -23.11.2018; підстава виникнення права власності – Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44264891 від 27.11.2018;
- 6823055100:10:001:0020 площею 21,4811 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 21.11.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності -23.11.2018; підстава виникнення права власності – Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44264463 від 27.11.2018; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 22.01.2019 строком дії до 22.01.2034, орендар: Приватне підприємство агрофірма "Троя"; 
- 6823055100:11:001:0109 площею 39,411 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 21.11.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності -23.11.2018; підстава виникнення права власності – Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44263888 від 27.11.2018; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 22.01.2019 строком дії до 22.01.2034, орендар: Приватне підприємство агрофірма "Троя";
- 6823055100:10:001:0016 площею 36,6225 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 21.11.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності -23.11.2018;підстава виникнення права власності – Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44263584 від 27.11.2018; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 22.01.2019 строком дії до 22.01.2034, орендар: Приватне підприємство агрофірма "Троя"; 
- 6823055100:10:001:0017 площею 30,1795 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 21.11.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності -23.11.2018; підстава виникнення права власності – Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44263228 від 27.11.2018; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 22.01.2019 строком дії до 22.01.2034, орендар: Приватне підприємство агрофірма "Троя"; 
- 6823055100:10:001:0018 площею 31,5543 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 21.11.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності -23.11.2018; підстава виникнення права власності – Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44262860 від 27.11.2018; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 22.01.2019 строком дії до 22.01.2034, орендар: Приватне підприємство агрофірма "Троя";
- 6823055100:10:001:0025 площею 32,0724 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 21.11.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності -23.11.2018;підстава виникнення права власності – Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44262420 від 27.11.2018; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 22.01.2019 строком дії до 22.01.2034, орендар: Приватне підприємство агрофірма "Троя";
- 6823055100:11:005:0022 площею 35,3172 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 21.11.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності -23.11.2018; підстава виникнення права власності – Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44261975 від 27.11.2018;     інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 22.01.2019 строком дії до 22.01.2034, орендар: Приватне підприємство агрофірма "Троя";
- 6823055100:10:001:0022 площею 13,753 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 21.11.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності -23.11.2018;підстава виникнення права власності – Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44261062 від 27.11.2018; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 22.01.2019 строком дії до 22.01.2034, орендар: Приватне підприємство агрофірма "Троя";
- 6823055100:10:003:0083 площею 1,4696 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 04.10.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності -16.10.2018; підстава виникнення права власності – Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43578353 від 19.10.2018; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 25.02.2019 строком дії до 25.02.2034, орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вігор Грейн");
- 6823055100:10:003:0081 площею 0,9316 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 02.10.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності -16.10.2018 проведена державним реєстратором Хмельницького БТІ Дубас О.О.; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 25.02.2019 строком дії до 25.02.2034, орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вігор Грейн";
- 6823055100:10:003:0082 площею 0,9555 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 02.10.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності -16.10.2018;підстава виникнення права власності – Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43576499 від 19.10.2018; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 25.02.2019 строком дії до 25.02.2034, орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вігор Грейн";
- 6823055100:10:003:0080 площею 0,8841 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 02.10.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності -16.10.2018;підстава виникнення права власності – Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43576228 від 19.10.2018; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 25.02.2019 строком дії до 25.02.2034, орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вігор Грейн".
Листом №05/2-47вих-19 від 29.01.2019 Заступник прокурора Хмельницької області звернувся до начальника відділу у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в якому, просив інформувати, чи перебувають зазначені в листі земельні ділянки в межах земель колективної власності, посвідчених Державним актом на право колективної власності на землю від 16.11.1995 серія ХМ №18, та до яких сільськогосподарських угідь вони відносяться згідно із проектом землеустрою щодо      організації території земельних часток (паїв) (а.с.31 т.1).
Відділом у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області 13.02.2019 Заступнику прокурора Хмельницької області направлено лист                               №8-22-0.27-51/110-19, в якому зазначено, що запитувані земельні ділянки перебувають в межах земель колективної власності колишньої агрофірми “Летичівська” смт Лютичів Летичівського району, право колективної власності на землю посвідчене Державним актом серія ХМ №18, зареєстрований 16.11.1995 в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю №17. Також зазначено, що відповідно до технічної документації по паюванню земель колективної власності агрофірми “Летичівська” смт. Лютичів Летичівського району Хмельницької області (1996 р.) та графічного матеріалу долученого до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області (2005 р.) угіддя — багаторічні насадження (а.с. 32 т.1).
У відповідь на лист Заступника прокурора Хмельницької області від 08.02.2019 щодо правомірності реєстрації на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серія ХМ №18 від 16.11.1995 права приватної власності ПАТ “Летичівське” на 17 земельних ділянок загальною площею 310,5964 га. Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області листом № 10-22-0.45-1498/2-19 від 11.03.2019 повідомило, що згідно наявних матеріалів по паюванню земель колективної власності, у відповідності до протоколу №1 від              22.03.1996 року комісія по визначенню земельної частки (паю) членів агрофірми “Летичівська” провела визначення розміру земельної частки (паю) членів агрофірми та пенсіонерів з їх числа, які раніше в ній працювали і залишаються членами агрофірми, а також визначила розмір земельної частки (паю). Додаток до протоколу №1 є список членів агрофірми “Летичівська”. Земельні ділянки, на які землевпорядна документація не виготовлялася, залишилися в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства - агрофірми “Летичівська”. Посилаючись на Закон України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні”, який набрав чинності з 01.01.2019 та яким, зокрема доповнено розділ X “Перехідні положення” Земельного кодексу України пунктом 21 та Закон України “Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)” - статтею 14-1, вказує, що законодавством не передбачено право юридичних осіб на безоплатне набуття права приватної власності на землю на підставі раніше виданих державних актів на право колективної власності на землю. Вважає, що порушена процедура реєстрації речових прав на вищезазначені земельні ділянки (а.с. 33-35 т.1).
Заступник прокурора Хмельницької області листом №05/2-31вих-19 від 14.03.2019 звернувся до Летичівського селищного голови зазначивши про проведення державної реєстрації 17 земельних ділянок на підставі Державного акта на право колективної власності на землю від 16.11.1995 серія ХМ №18, не передбачено законодавством права юридичних осіб на безоплатне набуття права приватної власності на землю на підставі раніше виданих державних актів на право колективної власності на землю, та вказавши, що зазначені земельні ділянки згідно із Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні” підлягають передачі до комунальної власності територіальної громади, на території якої вони розташовані, просив повідомити прокуратуру області чи вживались та чи вживаються Летичівською селищною радою заходи судового захисту інтересів територіальної громади щодо визнання незаконним та скасування реєстрації права приватної власності ПАТ “Летичіське” на вказані земельні ділянки (а.с.36-37 т.1).
Летичівський селищний голова листом №867 від 18.03.2019у відповідь на лист прокуратури повідомив, що Летичівською селищною радою та її виконавчими органами не приймалось рішень щодо набуття права приватної власності на 17 земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 310,5964 га, ПАТ “Летичівське”, а також не було відомо про вчиненні дії ПАТ “Летичівське”, приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу та державним реєстратором Хмельницького БТІ щодо реєстрації права приватної власності на означені земельні ділянки. Зауважив, що в бюджеті Летичівської селищної ради на 2019 рік не заплановано кошти для сплати судового збору для звернення з відповідним позовом. Окрім того, зазначив, що Летичівська селищна рада не вбачає безпосереднього порушення своїх прав у зв`язку із реєстрацією права приватної власності ПАТ “Летичівське” на вказані земельні ділянки, так як на час реєстрації ці земельні ділянки не перебували у комунальній власності. З урахуванням вказаних обставин Летичівська селищна рада не звертатиметься до суду з позовом щодо скасування реєстрації права приватної власності ПАТ “Летичівське” на зазначені земельні ділянки (а.с.38-39 т.1).
Заступник прокурора Хмельницької області листом №05/2-53вих-19 від 21.03.2019 повідомив Летичівського селищного голову про намір здійснення прокурором представництва в суді законних інтересів держави в особі Летичівської селищної ради шляхом пред`явлення позову про скасування державної реєстрації права приватної власності ПАТ “Летичівське» на 17 земельних ділянок (листом від 01.04.2019 Летичівською селищною радою повідомлено про отримання листа від 21.03.2019 про намір здійснення прокурором представництва інтересів ради) (а.с.47-48 т.1).
Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області листом                                    №8-22-0.27-158/110-19 від 23.05.2019 року у відповідь на лист прокуратури повідомило, що інформація про надання дозволів ПАТ «Летичівське» на розроблення землевпорядної документації у Відділі відсутня; земельні ділянки із перерахованими у запиті кадастровими номерами перебувають в межах земель колективної власності колишньої агрофірми «Летичівська», право колективної власності на землю посвідчено Державним актом серія ХМ №18 від 16.11.1995; інформація чи приймалось рішення загальними зборами членів агрофірми «Летичівське» про розпаювання земель у Відділенні відсутня; загальна площа с/г угідь у колективній власності на момент розпаювання становила 2425,3 га, з них: ріллі - 1666,1 га, сіножаті - 240,5 га, багаторічні насадження 300,5 га, пасовища – 218,2 га (а.с.193 т.1).
Листом №29-22-0.45-3640/2-19 від 20.06.2019 року ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомило представнику відповідача, що перевірка ПАТ «Летичівське» щодо дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель на підставі звернення прокуратури Хмельницької області не проводилась. Висновки, викладені у листі Головного управління №10-22-0.45-1498/2-19 від 11.03.2019 здійснені виключно на підставі системного аналізу чинного законодавства без аналізу первинних документів, які стали підставою для державної реєстрації речових прав на земельні ділянки за ПАТ «Летичівське». При цьому зазначено, що листи Головного управління не є нормативними актами, а мають лише інформаційний характер і не встановлюють правових норм (а.с.16 т.2). 
Враховуючи вищевикладене, Заступник прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Публічного акціонерного товариства “Летичівське” про скасування державної реєстрації права приватної власності Публічного акціонерного товариства “Летичівське” 17 земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: 6823055100:10:001:0026, 6823055100:10:001:0023, 6823055100:11:001:0108, 6823055100:10:001:0021, 6823055100:10:001:0019, 6823055100:10:001:0020, 6823055100:11:001:0109, 6823055100:10:001:0016, 6823055100:10:001:0017, 6823055100:10:001:0018, 6823055100:10:001:0025, 6823055100:11:005:0022, 6823055100:10:001:0022, 6823055100:10:003:0083, 6823055100:10:003:0081, 6823055100:10:003:0082, 6823055100:10:003:0080, що розташовані на території Летичівської селищної ради Хмельницької області.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 12.01.2021 року, позовну заяву Заступник прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Летичівської селищної радидо Приватного акціонерного товариства “Летичівське”, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватного підприємства агрофірми “Троя”, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Промінь”, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю “Вігор Грейн” про скасування державної реєстрації права приватної власності на земельні ділянки задоволено. Скасовано державну реєстрацію права приватної власності Публічного акціонерного товариства “Летичівське” 17 земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: 6823055100:10:001:0026, 6823055100:10:001:0023, 6823055100:11:001:0108, 6823055100:10:001:0021, 6823055100:10:001:0019, 6823055100:10:001:0020, 6823055100:11:001:0109, 6823055100:10:001:0016, 6823055100:10:001:0017, 6823055100:10:001:0018, 6823055100:10:001:0025, 6823055100:11:005:0022, 6823055100:10:001:0022, 6823055100:10:003:0083, 6823055100:10:003:0081, 6823055100:10:003:0082, 6823055100:10:003:0080, що розташовані на території Летичівської селищної ради Хмельницької області.
Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів наступних висновків.
Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII "Про прокуратуру", який набрав чинності 15.07.2015. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1 - 3 частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).
Системне тлумачення статті 53 Господарського процесуального кодексу України й абзацу першого частини третьої статті 23 Закону дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
Згідно з частиною п`ятою статті 162 Господарського процесуального кодексу України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення. Близька за змістом вимога застосовується згідно з абзацами 1 і 2 частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру": прокурор має обґрунтувати наявність підстав для представництва.
Однією з підстав для представництва прокурором є бездіяльність компетентного органу.
Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. 
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо. 
Зазначена правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.
Отже, розумність строку визначається судом з урахуванням конкретних обставин справи.
Наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо про причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. 
Як вбачається з матеріалів справи,заступник прокурора Хмельницької області звернувся до Летичівського селищного голови з листом від 14.03.2019, у якому зазначив про проведення державної реєстрації 17 земельних ділянок на підставі державного акта на право колективної власності на землю від 16.11.1995 серія ХМ №18, звернувши увагу на відсутність передбаченого законодавством права юридичних осіб на безоплатне набуття права приватної власності на землю на підставі раніше виданих державних актів на право колективної власності на землю. вказуючи на те, що зазначені земельні ділянки згідно із Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні” підлягають передачі до комунальної власності територіальної громади, на території якої вони розташовані, просив повідомити прокуратуру області чи вживались та чи вживаються Летичівською селищною радою заходи судового захисту інтересів територіальної громади щодо визнання незаконним та скасування реєстрації права приватної власності ПАТ “Летичівське” на вказані земельні ділянки.
У відповідь Летичівський селищний голова листом від 18.03.2019 повідомив, що Летичівською селищною радою та її виконавчими органами не приймалось рішень щодо набуття права приватної власності на 17 земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 310,5964 га, ПАТ “Летичівське”, а також не було відомо про вчиненні дії щодо реєстрації права приватної власності на означені земельні ділянки. Одночасно повідомлено, що в бюджеті Летичівської селищної ради на 2019 рік не заплановано кошти для сплати судового збору для звернення з відповідним позовом. При цьому Летичівська селищна рада не вбачає безпосереднього порушення своїх прав у зв`язку із реєстрацією права приватної власності ПАТ “Летичівське” на вказані земельні ділянки, оскільки на час реєстрації ці земельні ділянки не перебували у комунальній власності. З урахуванням вказаних обставин Летичівська селищна рада зазначила, що не звертатиметься до суду з позовом щодо скасування реєстрації права приватної власності ПАТ “Летичівське” на земельні ділянки.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач не відреагував на стверджуване прокурором порушення, заходів захисту інтересів держави, зокрема, у судовому порядку, не вжив. При цьому, наявності підстав для представництва інтересів держави у суду прокурором позивачем не заперечено.
В даному випадку прокурор виконує саме субсидіарну роль, замінюючи в судовому провадженні позивача, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту інтересів держави.
При цьому у підтвердження дотримання прокурором порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" для звернення до суду з відповідним позовом, у матеріали справи надано лист від 21.03.2019 заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури про намір здійснення прокурором представництва в суді законних інтересів держави в особі позивача шляхом пред`явлення позову про скасування державної реєстрації права приватної власності ПАТ “Летичівське” на 17 земельних ділянок.
Необхідність захисту інтересів держави, як стверджує прокурор, полягає у відновленні інтересів територіальної громади, які порушено внаслідок реєстрації за ПАТ "Летичівське" права приватної власності на вказані у позові земельні ділянки. 
Поряд з цим, колегія суддів відзначає, що висновок про доведення прокурором наявності передбачених законом підстав для звернення до суду за захистом інтересів держави в особі позивача викладено у постанові Верховного Суду від 10.10.2020 у даній справі №924/250/19(а.с.81-89 т.3).
Щодо позовної вимоги про скасування державної реєстрації права приватної власності Публічного акціонерного товариства “Летичівське” 17 земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: 6823055100:10:001:0026, 6823055100:10:001:0023, 6823055100:11:001:0108, 6823055100:10:001:0021, 6823055100:10:001:0019, 6823055100:10:001:0020, 6823055100:11:001:0109, 6823055100:10:001:0016, 6823055100:10:001:0017, 6823055100:10:001:0018, 6823055100:10:001:0025, 6823055100:11:005:0022, 6823055100:10:001:0022, 6823055100:10:003:0083, 6823055100:10:003:0081, 6823055100:10:003:0082, 6823055100:10:003:0080, що розташовані на території Летичівської селищної ради Хмельницької області, колегія суддів зазначає наступне.
16 листопада 1995 року агрофірмі "Летичівська" смт. Лютичів Летичівського району Хмельницької області видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ №18 згідно якого на підставі рішення Летичівської районної ради народних депутатів від 19.10.1995 №48 передано у колективну власність земельну ділянку площею 2558,6 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Додатком №1 до державного акту вказано список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства (а.с. 88 т. 1).
Статтю 14 Конституції України     встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до статей     48,     60 Земельного кодексу України від 18.12.90 року     (в редакції чинній в період видачі державного акту) землі сільськогосподарського призначення передавалися у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Відповідно до статей     22,     23 Земельного кодексу України від 18.12.90 року     (в редакції чинній в період видачі державного акту) право власності на землю виникало після одержання державного акта, якій видавався і реєструвався сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.
Відповідно до     ст. 5 Земельного кодексу України від 18.12.90 року     (в редакції чинній в період видачі державного акту) суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.
Частиною 2     ст. 20 Закону України "Про власність"     (в редакції чинній в період видачі державного акту) встановлено, що суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.
Відповідно до ч. 3     ст. 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство"     суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а об`єктами права колективної власності підприємства є земля.
Відповідно до ч. 1     ст. 10 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство"     земля може належати підприємству на праві колективної власності.
Право власності посвідчується державними актами.
Право колективної власності агрофірми "Летичівська" на вказану вище земельну ділянку (2558,6 га) було посвідчено належним чином оформлено Державним актом на право колективної власності на землю серії ХМ №18 від 16.11.95 року на 2558,6 га.
Отже, набуття агрофірмою "Летичівська" права колективної власності на земельну ділянку (2558,6 га) підтверджено належним доказом - Державним актом на право колективної власності на землю серії ХМ №18 від 16.11.95 року на 2558,6 га.
Відповідно до ч. 3     ст. 10 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство"     право підприємства на земельну ділянку або її частину може буди припинено в порядку і на підставах, встановлених     Земельним кодексом України.
Згідно     ст. 73 ГПК України     доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи
Відповідно до ч. 1     ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Так, у розумінні змісту статей     73,     74 ГПК України, під час розгляду даної справи позивачем суду не було надано доказів припинення права колективної власності агрофірми "Летичівська" на земельну ділянку на 2558,6 га.
Таким чином, земельна ділянка на 2558,6 га. не вибувала із власності агрофірми "Летичівська" будь яким способом, тобто, залишилася у власності агрофірми "Летичівська".
Отже, відповідно до ч. 1     ст. 153 Земельного кодексу України     власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим кодексом та іншими законами України.
Згідно з ч. 1     ст. 178 Цивільного кодексу України     об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.
Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст.     4, ст.     30 Закону України "Про власність"     (що діяв на момент реорганізації агрофірми "Летичівська"), агрофірма "Летичівська" мало право самостійно, на свій розсуд, володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном, у тому числі земельною ділянкою на 2558,6 га., відповідно до закону та свого статуту.
Відповідно до     ст. 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство"     підприємство самостійно володіє, користується і розпоряджається належними йому об`єктами власності.
Відповідно до частин 1, 7     ст. 34 Закон України "Про підприємства в Україні", що діяв на момент реорганізації агрофірми "Летичівська", ліквідація і реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства провадяться з дотриманням вимог антимонопольного законодавства за рішенням власника, а у випадках, передбачених цим Законом, -     за рішенням власника та за участю трудового колективу або органу, уповноваженого створювати такі підприємства, чи за рішенням суду або арбітражного суду. При перетворенні одного підприємства в інше до підприємства, яке щойно виникло, переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.
Відповідно до     ст. 108 ЦК України     перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.
За загальним визначенням, правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво може бути універсальним або частковим. За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше. За часткового правонаступництва від одного до іншого суб`єкта переходять лише окремі права і обов`язки.
Правонаступництво, як правило, зазначається в установчих документах суб`єкта господарювання.
Відповідно до пункту 6     постанови Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року №118 "Про створення Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України"     (далі - ЄДРПОУ) у разі перетворення юридичної особи, крім центральних органів виконавчої влади, за правонаступником зберігається її ідентифікаційний код.
Тому факт правонаступництва може бути підтверджений установчими документами, витягом з ЄДР або судовим рішенням, яким встановлені обставини щодо правонаступництва.
Відповідно до частини 1 статті 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Статтею 108 Цивільного кодексу України встановлено, що перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.
Аналогічна правова позиція Верховного Суду  викладена у постанові від 15.01.2020 року у справі №925/361/19.
При перетворені агрофірми "Летичівська" у Відкрите акціонерне товариство код 00412576 у відповідача не змінився. Тобто код ЄДРПОУ 00412576 належав агрофірмі "Летичівська", потім при перетворені ВАТ"Летичівське" та в подальшому ПАТ "Летичівське".
Із встановлених судом апеляційної інстанції обставин справи вбачається, що відповідач є правонаступником агрофірми "Летичівська" у результаті її перетворення, яка користувалась земельними ділянками на праві колективної власності на підставі виданого Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №18 від 16.11.95 року .
Згідно з наказом Регіонального відділення по Хмельницькій області Фонду державного майна України від 24.10.1997 №787 державне підприємство агрофірму «Летичівська» перетворено у Відкрите акціонерне товариство «Летичівське» (т.1 а.с.98), затверджено Статут Відкритого акціонерного товариства (а.с.201-203т.3).
Відкрите акціонерне товариство «Летичівське» засновано на підставі наказу по регіональному відділенню Фонду державного майна України по Хмельницькій області від 24.10.1997 №787 шляхом перетворення агрофірми "Летичівська" у Відкрите акціонерне товариство відповідно до Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" (п.1.1 СтатутуВАТ «Летичівське», затвердженого наказом начальника регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області від 24.10.1997 №787).
Відповідно до п. 3.3 Статуту, товариство є правонаступником Державного підприємства агрофірми "Летичівська".
Згідно пункту 1.2 Статуту Публічного акціонерного товариства "Летичівське", затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів, оформленим протоколом від 26.07.2010, товариство є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Летичівське", заснованого у вигляді Відкритого акціонерного товариства на підстав наказу регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області від 24.10.1997 №787 шляхом перетворення агрофірми "Летичівська" відповідно до Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" (а.с.64-69т.1).
У пункті 2.2 Статуту зазначено, зокрема, що товариство має у власності рухоме та нерухоме майно.
Товариство є власником майна, переданого йому засновниками та акціонерами товариства у власність як вклади до статутного капіталу, грошових коштів, отриманих від продажу цінних паперів товариства юридичним та фізичним особам, доходів та майна, отриманих товариством в результаті фінансової, господарської діяльності в Україні та за її межами, іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом (п. 2.5 Статуту).
Пунктом 5.2 Статуту зазначено, що статутний капітал товариства становить 560200,00 грн. і поділений на 2240800 штук акцій іменних простих номінальною вартістю 0,25 гривень.
Відповідно до рішення річних загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Летичівське», оформленого протоколом від 30.04.2019 №1, змінено тип акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство, визначено нове найменування товариства –Акціонерне товариство «Летичівське» (п. 7 порядку денного); затверджено статут акціонерного товариства «Летичівське» в новій редакції (а.с.132 т.1).
Пунктом 1 розділу 1 Статуту Акціонерного товариства "Летичівське", затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Летичівське", оформленого протоколом від 30.05.2019, приватне акціонерне товариство - акціонерне товариство "Летичівське" створено шляхом перейменування Публічного акціонерного товариства "Летичівське" відповідно до Закону України "Про акціонерні товариства"            (а.с.178-200 т.3).
Згідно пункту 8 розділу 2 Статуту Товариство є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Летичівське", заснованого у вигляді відкритого акціонерного товариства за рішенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області від 24.10.1997 №787 шляхом перетворення агрофірми "Летичівська" відповідно до Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі".
З матеріалів справи вбачається, що згідно наказу Регіонального відділення ФДМ України по Хмельницькій області №268 від 18.05.1998 було затверджено План приватизації майна цілісного майнового комплексу агрофірми «Летичівська», передано нерухоме майно до статутного фонду ВАТ згідно з додатком, який є невід`ємною частиною наказу (а.с.183 т.1).
Судом апеляційної інстанції встановлено, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області листом від 19.09.2018 повідомило ПАТ "Летичівське", що згідно архівних документів, ВАТ “Летичівське (ПАТ “Летичівське”) - код ЄДРПОУ 00412576, створено наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області від 24.10.1997 №787 шляхом перетворення державного підприємства агрофірми “Летичівська” у Відкрите акціонерне товариство “Летичівське” відповідно до Закону України “Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі”. ВАТ “Летичівське” є правонаступником державного підприємства агрофірми “Летичівська”. Відповідно до відомості розрахунку залишкової вартості основних засобів агрофірми “Летичівська” станом на 01.08.1997 та враховуючи План приватизації цілісного майнового комплексу агрофірми “Летичівська”, затвердженого наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області від 18.05.1998 №268, в частині вилучення майна з цілісного майнового комплексу, до статутного капіталу ВАТ “Летичівське” (ПАТ “Летичівське”) увійшли зокрема сади плодові в кількості 13 штук, що знаходяться у с.Щедрова. Відповідно п.7 Плану приватизації цілісного майнового комплексу агрофірми “Летичівська”, землі агрофірми “Летичівська” знаходяться на околиці смт.Летичів - земельна ділянка розміром - 1003 га., з них сільськогосподарські угіддя - 946 га. Інша інформація щодо земельної ділянки у регіональному відділені відсутня (а.с.46т.1).У додатку, доданому до вищезазначеного листа вказано інформацію щодо плодових садів, які під час приватизації увійшли до статутного капіталу ВАТ "Летичівське" (ПАТ "Летичівське"), зокрема: місцезнаходження - с. Щедрова, рік введення в експлуатацію, первісна та залишкова балансова вартість (а.с.47-48 т.1). При цьому багаторічні насадження, як основні засоби, включені до статутного фонду акціонерних товариств і кожен акціонер набув права на володіння відповідної кількості акцій. Жоден акціонер не є власником майна товариства, а розпоряджається лише належними йому акціями.
З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням Летичівської районної державної адміністрації №211/2005-р від 10.08.2005 року «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок групі громадян – власників земельних часток (паїв) на території Летичівської селищної ради» погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області та затверджено протокол розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв). Виділено в натурі (на місцевості) земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 260 власникам земельних часток (паїв) відповідно до землевпорядного проекту та протоколу розподілу земельних ділянок між ними із земель колективної власності ВАТ «Летичівське» смт.Летичів на території Летичівської селищної ради Летичівського району, згідно з додатком(а.с. 17 т.2)
Отже, колегією суддів встановлено, що 10.08.2005 розпорядженням Летичівської районної державної адміністрації №211/2005-р 260 власникам земельних часток (паїв) із земель колективної власності ВАТ “Летичівське” виділено в натурі (на місцевості) земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 
Як вбачається з долученого до матеріалів плану земельних ділянок та не заперечується сторонами, землі під садами та під господарськими будівлями до складу земель, що підлягали паюванню, не увійшли(а.с. 19 т.2). 
Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що сільськогосподарські угіддя, які входили в межі земельної ділянки площею 2558,6 га. яка, надана агрофірмі «Летичівська» (правонаступник – ВАТ «Летічівське») згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №18 від 16.11.95 року розпайовано і передано у власність членам агрофірми та їх пенсіонерам.     Земельні ділянки колективної власності під господарськими будівлями та спорудами, садами паюванню не підлягали і залишились в колективній власності ВАТ «Летичівське».
Матеріалами справи встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами: 6823055100:10:003:0080, площею 0,8841 га.; 6823055100:10:003:0081, площею 0,9316 га; 6823055100:10:003:0082, площею 0,9555га.; 6823055100:10:003:0083, площею 1,4696га, відносяться саме до таких земель, які не підлягають паюванню, оскільки на них розташовані будівлі та споруди, які набуті у власність ВАТ «Летичівське» у встановленому законодавством порядку на підставі наказу Фонду Держмайна №787 від 24.10.1997 року і зареєстрона в реєстрі прав власності на нерухоме майно, а саме: - Будівля телятника загальною площею 832,7кв.м. за адресоюм.Летичів, вул.Горбасівська, 2/2, розташована на земельній ділянці 6823055100:10:003:0080, площею 0,8841га.; будівля прививочної загальною площею 832,7кв.м. за адресоюм.Летичів, вул.Горбасівська, 2/2, розташована на земельній ділянці 6823055100:10:003:0082, площею 0,9555га., будівля корівника загальною площею 1841,1кв.м. за адресоюм.Летичів, вул.Горбасівська, 2/4, розташована на земельній ділянці 6823055100:10:003:0081, площею 0,9316га.;будівля гаража загальною площею 965,8кв.м. адресоюм.Летичів, вул.Горбасівська, 2/10, розташована на земельній ділянці 6823055100:10:003:0083. У зв`язку з цим, вказані земельні ділянки забезпечують розміщення та обслуговування господарських будівель та споруд і не підлягають паюванню, залишаючись у власності ВАТ «Летичівське».
Згідно зі     статтею 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до     статті 377 ЦК України     до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Враховуючи закріплений нормами     статті 377 ЦК України     та     статті 120 Земельного кодексу України     принцип єдності юридичної долі об`єкта нерухомості та земельної ділянки, на якій такий об`єкт розташований, а також беручи до уваги, що об`єкти нерухомості належали на праві колективної власності агрофірмі "Летичівська", то з дати переходу права власності на вищевказану нерухомість (29.08.2018 року) ПАТ«Летичівське», набувши право власності на об`єкти нерухомості, автоматично набуло право власності на вищевказані земельні ділянки та право зареєструвати за собою земельні ділянки під вищевказаними спорудами.
Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у пунктах 8.3, 8.4, 8.5 постанови 04.12.2018 року у справі №910/18560/16: "Правові норми, які визначали долю земельної ділянки, наданої у власність чи користування, в разі відчуження розташованих на ній будівель чи споруд неодноразово змінювалися. Так, при відчуженні об`єктів нерухомого майна під час дії статті 30 ЗК України в редакції 1992 року закон передбачав автоматичний перехід права власності на земельну ділянку до набувача з необхідністю подальшого оформлення набувачем цього права. За приписами статті 120 ЗК України в редакції від 25 жовтня 2001 року (в період з 1 січня 2002 року до 20 червня 2007 року) при відчуженні об`єкта нерухомого майна, розташованого на відповідній ділянці, до набувача могло переходити право на цю земельну ділянку. Водночас автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі чи споруди передбачала стаття 377 ЦК України. 
Стаття 120 ЗК України (в редакції Закону України № 997-V від 27 квітня 2007 року) знову закріпила автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі чи споруди. Поточна редакція статті 120 ЗК України (зі змінами, внесеними Законом України № 1702-VI від 5 листопада 2009 року) також передбачає автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі або споруди, і ці норми мають імперативний характер.
Отже, чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства".
Відтак чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди. За змістом вказаних норм визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і     правового регулювання нормами земельного     і     цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку     у     разі набуття права власності на нерухомість.
Отже, із виникненням права власності на об`єкт нерухомості власник такого об`єкта не звільняється від обов`язку оформлення прав на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.
Як зазначено у     постанові Верховного Суду України 17 лютого 2016 року у справі                №3-1160г15     саме на землекористувача покладається обов`язок вчинення певних дій з виготовлення та погодження технічної документації із землеустрою і подальшого звернення до уповноваженого органу із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки, після чого їй присвоюється кадастровий номер.
Поряд з цим, судом апеляційної інстанції встановлено, що на земельних ділянках з кадастровими номерами 6823055100:10:001:0026, 6823055100:10:001:0023, 6823055100:10:001:0108, 6823055100:10:001:0021, 6823055100:10:001:0019, 6823055100:10:001:0020, 6823055100:11:001:0109, 6823055100:10:001:0016, 6823055100:10:001:0017, 6823055100:10:001:0018, 6823055100:10:001:0025, 6823055100:11:005:0022, 6823055100:10:001:0022 знаходяться плодові сади у кількості 13 штук, які відповідно до відомостей листа Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області №11-04-02720 від 19.09.2018 року увійшли до статутного капіталу ВАТ «Летичівське» при перетворенні ДП агрофірми «Летичівська» у ВАТ «Летичівське» в подальшому ПАТ "Летичівське".
Оскільки, вказані плодові сади є багаторічними насадженнями і не можуть розглядатися, як окремий об`єкт права власності без земельної ділянки, то земля на якій вони розміщенні також не  підлягає паюванню та залишилась у колективній власності ВАТ «Летичівське».
Відповідно до п. 7 розділу     X     Перехідних положень Земельного кодексу України     (в редакції 2001 року) громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.
Зміст пункту 7 Розділу     Перехідних положень ЗК України     гарантує чинність прав, які виникли на підставі закону, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Отже, право власності на землю, яке виникло у позивача до набрання чинності     ЗК України     - 01.01.2002, збереглося у нього після цієї дати.
Крім того, колегія суддів відзначає, що Верховний Суд у постанові від 27.04.2021 року у справі №916/608/19 під час вирішення питання про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 7 Розділу     Перехідних положень ЗК України     у подібних правовідносинах, дійшов висновку, що зазначену норму у подібних правовідносинах слід застосовувати таким чином:     "Отже, право власності на землю, яке виникло у суб`єкта господарювання до набрання чинності     ЗК України     - 01.01.2002, збереглося у нього після цієї дати».
Враховуючи вищевикладене, Публічне акціонерне товариство "Летичівське"   є правонаступником прав та обов`язків ВАТ «Летичівське», яке в свою чергу є правонаступником державного підприємства агрофірми “Летичівська”, якій надано земельну ділянку площею         2558,6 га. у колективну власність згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №18 від 16.11.95 року, і який є чинним.
Згідно зі     статтею 108 Цивільного кодексу України, у випадку реорганізації юридичної особи шляхом перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.
Згідно з частинами 1, 3 статті 60 ЗК УРСР колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, сільськогосподарські акціонерні товариства можуть одержувати земельні ділянки у колективну власність, користування, у тому числі в оренду. Землі, передані цим господарствам у колективну власність, поділяються на землі загального несільськогосподарського використання і землі сільськогосподарського використання. Сільськогосподарським кооперативам, що створюються на базі сільськогосподарських підприємств (крім дослідних господарств) і виходять з них, за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у колективну власність земельні ділянки із раніше оброблюваних ними земель. Площа земельних ділянок, що передаються, визначається виходячи з розміру середньої земельної частки, обчисленої у порядку, передбаченому статтею 6 цього Кодексу.
Відповідно до приписів статті 10 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" (у редакції, чинній до 01.01.2019) земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами. Право підприємства на земельну ділянку або її частину може бути припинено в порядку і на підставах, встановлених Земельним кодексом України.
Враховуючи вищенаведене, правонаступник ПАТ «Летичівське» має право на переоформлення у власність земельних ділянок під господарськими будівлями і спорудами та інших не розпайованих земель, що належали на праві колективної власності колишньому КСП в даному випадку агрофірми «Летичівська».
На час реєстрації права приватної власності на спірні земельні ділянки за Публічним акціонерним товариством "Летичівське"     14.01.2019, 23.01.2018, 16.10.2018     Земельним кодексом України     визначено, що земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.
Так, відповідно до     ст. 78 ЗК України     право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі     Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.
Прокурор в позові зазначає про протиправність вказаних дій відповідача та вважає, що вони порушують інтереси держави в особі Летичівської селищної ради.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні"     (№2498-УІІІ від 10.07.2018 року) встановлено, що з дня набрання чинності цим Законом землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного     Закону     переходять до комунальної власності.
Зазначеним законом також внесено зміни до     ст. 14 Закону України "Про землеустрій", відповідно до яких організація розподілу земель, що залишилися у колективній власності, здійснюється сільською, селищною, міською радою, на території якої такі землі розташовані.
Тому прокурор вважає що, починаючи з 01.01.2019 року земельні ділянки, які належали державному підприємству агрофірми “Летичівська” на праві колективної власності на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №18 від 16.11.95 року, за виключенням земельних ділянок (паїв) приватної власності, підлягають передачі до земель комунальної власності.
Колегія суддів відзначає, що оскільки прокурор в даній справі звернувся з позовом в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради про скасування державної реєстрації права приватної власності Публічного акціонерного товариства “Летичівське” 17 земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: 6823055100:10:001:0026, 6823055100:10:001:0023, 6823055100:11:001:0108, 6823055100:10:001:0021, 6823055100:10:001:0019, 6823055100:10:001:0020, 6823055100:11:001:0109, 6823055100:10:001:0016, 6823055100:10:001:0017, 6823055100:10:001:0018, 6823055100:10:001:0025, 6823055100:11:005:0022, 6823055100:10:001:0022, 6823055100:10:003:0083, 6823055100:10:003:0081, 6823055100:10:003:0082, 6823055100:10:003:0080, що розташовані на території Летичівської селищної ради Хмельницької області, то відповідно до статті 391 ЦК України та 152 ЗК України, вказаний позов є негаторним.
Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.
Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.
Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Другою умовою застосування негаторного позову має бути відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, адже в разі наявності таких відносин власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими засобами.
Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.03.2021 року у справі №906/432/19 та Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27.01.2021 року у справі №205/4349/16-ц.
Прокурором не надано доказів, що Летичівська селищна рада має правомочності власника щодо вказаних спірних земельних ділянок.
Крім того, Летичівський селищний голова листом №867 від 18.03.2019у відповідь на лист прокуратури повідомив, що Летичівською селищною радою та її виконавчими органами не приймалось рішень щодо набуття права приватної власності на 17 земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 310,5964 га, ПАТ “Летичівське”. Окрім того, зазначив, що Летичівська селищна рада не вбачає безпосереднього порушення своїх прав у зв`язку із реєстрацією права приватної власності ПАТ “Летичівське” на вказані земельні ділянки, так як на час реєстрації ці земельні ділянки не перебували у комунальній власності.
Поряд з цим, відповідно до преамбули     Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)"     цей Закон визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв).
Згідно зі змінами, внесеними до зазначеного     Закону     (згідно із Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у     масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству     та     стимулювання зрошення     в     Україні     від 10.07.2018 №2498-VIII) підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.
Відповідно до частини 1, 2     статті 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)"     у разі якщо власники земельних часток (паїв) після розподілу земельних ділянок, що підлягали паюванню, до 1 січня 2019 року не прийняли рішення про розподіл інших земель, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, що не було припинено як юридична особа, та якщо такі землі не передані у власність у порядку, визначеному законом, розподіл таких земель проводиться згідно з вимогами цієї статті за згодою більшості осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої     статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю).
Організація розподілу земель, що залишилися у колективній власності, здійснюється сільською, селищною, міською радою, на території якої такі землі розташовані.
Таким чином, з 01.01.2019 розпорядження невитребуваними земельними ділянками, розташованими за межами населених пунктів, здійснюється сільськими, селищними, міськими радами, на території яких такі землі розташовані.
Як встановлено судом, Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ №18 від 16.11.95 року видано державному підприємству агрофірми “Летичівська”, згідно з яким державному підприємству агрофірми “Летичівська” передано у колективну власність 2558,6 га. нерозпайованих земельних ділянок в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Летичівської районної ради народних депутатів від 19.10.1995 №48. Додатком №1 до Державного акту зазначено список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства.
Враховуючи, що з 01.01.2019 до повноважень селищної ради належить організація розподілу невитребуваними земельними ділянками, а відповідно до Державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ №18 від 16.11.95 року державному підприємству агрофірми “Летичівська” належать невитребувані земельні ділянки і докази виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) Летичівською селищною радою та     ПАТ "Летичівське"     матеріали справи не містять, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спір в даній справі по суті є спором Летичівської селищної ради та     ПАТ "Летичівське"     про право стосовно власності на земельні ділянки, з приводу яких заявлено позов у даній справі.
Статтею 15 ЦК України     передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Реалізуючи передбачене     статтею 55 Конституції України,     статтею 4 ГПК України     право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи законний інтерес. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Позивач, звертаючись до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.
Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається в позовній заяві здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (схожі висновки, які є загальним алгоритмом вирішення спорів, викладено у постановах Верховного Суду від 19.09.2019 у справі №924/831/17, від 28.11.2019 у справі №910/8357/18).
Прокурором заявлено позовну вимогу про скасування державної реєстрації права приватної власності Публічного акціонерного товариства “Летичівське” 17 земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: 6823055100:10:001:0026, 6823055100:10:001:0023, 6823055100:11:001:0108, 6823055100:10:001:0021, 6823055100:10:001:0019, 6823055100:10:001:0020, 6823055100:11:001:0109, 6823055100:10:001:0016, 6823055100:10:001:0017, 6823055100:10:001:0018, 6823055100:10:001:0025, 6823055100:11:005:0022, 6823055100:10:001:0022, 6823055100:10:003:0083, 6823055100:10:003:0081, 6823055100:10:003:0082, 6823055100:10:003:0080, що розташовані на території Летичівської селищної ради Хмельницької області, з посиланням на те, що спірні земельні ділянки належать до комунальної власності територіальної громади, тобто, є комунальною власністю. Заявлені позовні вимоги по своїй суті є негаторним позовом, направленим на усунення перешкод у розпорядженні земельними ділянками. Такий позов може бути пред`явлено виключно власником земельної ділянки..
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.08.2020 №911/493/19.
У     постанові від 04.07.2018 р. у справі №653/1096/16-ц Велика Палата Верховного Суду     зазначила, що для цілей визначення наявності в особи права володіння нерухомим майном має бути застосовано принцип реєстраційного підтвердження володіння, який полягає в тому, що особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі повноваження власника, визначені в ч. 1     ст. 317 ЦК України, зокрема набуває й право володіння. Отже, володіння нерухомими майном може бути підтверджено, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку.
Натомість прокурором не надано у матеріали справи доказів на підтвердження факту державної реєстрації за Летичівською селищною радою Хмельницької області права власності на спірні земельні ділянки.
З 01.01.2002     орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про припинення права власності на земельну ділянку лише з підстав, передбачених     статтею 140 ЗК України.
Приписами     статті 140 ЗК України     встановлено вичерпний перелік підстав для припинення права власності на землю: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк.
Припинення права власності на земельну ділянку у разі добровільної відмови власника землі на користь держави або територіальної громади здійснюється за його заявою до відповідного органу. Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у разі згоди на одержання права власності на земельну ділянку укладають угоду про передачу права власності на земельну ділянку. Угода про передачу права власності на земельну ділянку підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації (стаття 142 ЗК України).
Проте, доказів укладення між Летичівською селищною радою та ПАТ «Летичівське» угоди про передачу права власності на земельну ділянку матеріали справи не містять.
Матеріалами справи, встановлено факт правонаступництва   ПАТ «Летичівське»     реорганізованого ВАТ "Летичівське" (правонастпника - агрофірми “Летичівська”) і наразі право власності на землю, набуте державним підприємством агрофірмою “Летичівська” на підставі Державного акту, не припинено, жодна з підстав припинення права, передбачених     статтею 140 ЗК України, стосовно нерозпайованих земельних ділянок 310,5964 га., які є предметом судового розгляду та входять до земельної ділянки колективної власності загальною площею 2558,6 га., виділеної на підставі Державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ №18 від 16.11.95 року, не настала.
При цьому, як вже зазначалося судом апеляційної інстанції, відповідно до змісту пункту 7     Перехідних положень ЗК України, гарантується чинність прав, які виникли на підставі закону, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, а саме громадяни та юридичні особи, які одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.
Отже, право власності на землю, яке виникло у суб`єкта господарювання до набрання чинності     ЗК України     - 01 січня 2002 року, збереглося у нього після цієї дати, та відповідно, є хибними доводи прокурора про те, що земельні ділянки підлягають передачі у комунальну власність.
Зазначені висновки відповідають правовим позиціям Верховного Суду, які викладені, зокрема, у постановах від 17 грудня 2019 року у справі №917/258/19 та від 23 січня 2020 року у справі №921/75/19.
Враховуючи викладене, з встановлених судом апеляційної інстанції обставин вбачається, що між територіальною громадою, в особі її органу Летичівською селищною радою та ПАТ «Летичівське» існує спір про право власності на спірні земельні ділянки загальною площею 310,5964 га., в тому числі і щодо земельних ділянок на яких знаходяться об`єкти нерухомості, що належать ПАТ "Летичіське" на праві приватної власності, за кадастровими номерами: 6823055100:10:001:0026, 6823055100:10:001:0023, 6823055100:11:001:0108, 6823055100:10:001:0021, 6823055100:10:001:0019, 6823055100:10:001:0020, 6823055100:11:001:0109, 6823055100:10:001:0016, 6823055100:10:001:0017, 6823055100:10:001:0018, 6823055100:10:001:0025, 6823055100:11:005:0022, 6823055100:10:001:0022, 6823055100:10:003:0083, 6823055100:10:003:0081, 6823055100:10:003:0082, 6823055100:10:003:0080, які перебувають у межах земельної ділянки колективної власності 2558,6 га., виділеної на підставі Державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ №18 від 16.11.95 року.
Поряд з цим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель с/г призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» доповнено пунктом 21 Розділ     Х     Перехідних положень Земельного кодексу України, яким встановлено, що землі колективної власності тих сільськогосподарських підприємств, які вже ліквідовані, у більшості випадків переходять у комунальну власність відповідних територіальних громад. Це стає підставою для державної реєстрації речового права комунальної власності на такі земельні ділянки.
Вказаним Законом внесено зміни та доповнення до Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), де головним тимчасовим розпорядником невитребуваних та нерозподілених земель тепер стають органи місцевого самоврядування, а не районні державні адміністрації, як це було раніше (доповнено статтею 141). Також, викладено в новій редакції ст. 13, де конкретизовано новий порядок використання нерозподілених та невитребуваних земельних часток (паїв).
Законом надається можливість колишнім членам тих КСП, у яких паювання ще не завершилось і які не ліквідовані, до 2025 року, допаювати сільськогосподарські угіддя (якщо такі залишились). При цьому в процесі допаювання усі несільськогосподарські землі мають бути передані у комунальну власність. Якщо до 2025 року такі рішення колишніми членами КСП не прийняті, місцеві ради можуть звернутись до суду із заявою про передачу земель до комунальної власності в порядку визнання майна безхазяйним. Це стосується як сільськогосподарських так і несільськогосподарських угідь.
Отже, щодо земельних ділянок, які залишилися після тих КСП, які вже ліквідовані, орган місцевого самоврядування може звернутися до суду про передачу їх у комунальну власність в порядку оформлення безхазяйного майна після 2020 року, а ті які ще не ліквідовані (не виключені з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) після 2025 року.
Враховуючи приписи законодавства, доля земель колективної власності було вирішено лише в     Законі України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні"     стосовно переходу до комунальної власності земель колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності).
Водночас, відповідна норма Закону не стосується земель колективних сільськогосподарських підприємств, що не припинені та земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності.
Вирішення питань про використання та розпорядження нерозподіленими землями, що після 01.01.2019 року залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства (що не припинені) врегульовано відповідною     ст. 141 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", якою встановлено строк для вирішення питання про розподіл земель колективної власності до 01.01.2025 року.
Таким чином, з огляду на наведені норми законодавства, підтверджено існування до             2019 року колективної власності на землю та визначено порядок її приведення у відповідність до норм чинного земельного законодавства.
Зокрема, наведена норма      Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні"     стосується тільки земель колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені. Однак, в даному випадку агрофірма «Летичівська»  не є припиненою, оскільки її реорганізовано шляхом перетворення зі збереженням правонаступництва в ВАТ "Летичівське" та в подальшому в ПАТ «Летичівське».
Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла до висновку, що в даній справі пред`явлена вимога, яка є негаторною, заявлена передчасно, оскільки захист підлягає набуте право, а в даному випадку є спір між Летичівською селищною радою та ПАТ «Летичівське» про право на спірні земельні ділянки.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову за недоведеністю прокурором порушеного права комунальної власності на спірні земельні ділянки, що є єдиною і достатньою підставою для відмови у позові, оскільки обставини наявності права власності доводяться у спорі про визнання права власності, а не у спорі за негаторним позовом, який, у даному випадку, є передчасним.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у     постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 04.06.2019 у справі №916/3156/17.
Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16     (пункт 5.5), від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц (пункт 90)).
Обраний позивачем спосіб захисту цивільного права, має призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, а той, який обрав позивач, може бути використаний для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним і відмовляє у позові (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №331/6927/16-ц     (пункт 69)).
В контексті викладеного, суд апеляційної інстанції також дійшов висновку, що не буде відновлено порушені права Летичівської селищної ради у разі задоволення позову у даній справі з огляду на наявність між сторонами спору про право на спірні земельні ділянки.
Щодо реєстрації права власності за     ПАТ «Летичівське» права приватної власності на земельні ділянки площею 310,5964 га., кадастрові номера6823055100:10:001:0026, 6823055100:10:001:0023, 6823055100:11:001:0108, 6823055100:10:001:0021, 6823055100:10:001:0019, 6823055100:10:001:0020, 6823055100:11:001:0109, 6823055100:10:001:0016, 6823055100:10:001:0017, 6823055100:10:001:0018, 6823055100:10:001:0025, 6823055100:11:005:0022, 6823055100:10:001:0022, 6823055100:10:003:0083, 6823055100:10:003:0081, 6823055100:10:003:0082, 6823055100:10:003:0080, колегія суддів зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від                             25 грудня 2015 р. №1127 (далі за текстом - Порядок №1127).
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Положеннями ч. 1 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.
Відповідно до п. 10-1 Порядку №1127 під час формування та реєстрації заяви щодо державної реєстрації прав на земельну ділянку автоматично за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у режимі реального часу отримуються відомості Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку, у тому числі з метою перевірки її кадастрового номера щодо його наявності та автентичності, а також з метою встановлення наявності відомостей про власників, користувачів такої земельної ділянки, перенесених з державного реєстру земель, що містяться в Державному земельному кадастрі, та відповідності таким відомостям про власників, користувачів відомостей, зазначених заявником у заяві.
Пунктом 81-1 Порядку №1127 визначено, що державна реєстрація права власності на земельну ділянку, реєстрацію якого не проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент його набуття, якщо такі права набуті згідно з рішенням органу влади чи органу місцевого самоврядування, проводиться за умови встановлення факту відсутності відомостей про речові права інших осіб на таку земельну ділянку в Державному земельному кадастрі.
Згідно п. 40 Порядку №1127 державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком.
Статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зокрема визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.
Підстави для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень визначені     ст.24 вказаного Закону.
Згідно інформаційної довідки №159961818 від 18.03.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, 14.01.2019, 23.01.2018, 16.10.2018     на підставі Державного акту на право колективної власності на землю, державним реєстратором - приватним нотаріусом Пруняком В.І. та державним реєстратором Дубас О.О. зареєстровано право приватної власності ПАТ „Летичівське»” код ЄДРПОУ: 00412576, на вищевказані земельні ділянки.
Відділом у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області листом від 13.02.2019 №8-22-0.27-517110-19 повідомлено, що спірні земельні ділянки перебувають в межах земель колективної власності колишньої агрофірми «Летичівська», право колективної власності на землю посвідчене Державним актом серія ХМ №18, зареєстрований 16.11.1995 в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю №17 та у відділі наявна Технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі на (місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського  виробництва на території Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області ПАТ «Летичівське», що стали підставою для державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами:  6823055100:10:001:0026, 6823055100:10:001:0023, 6823055100:11:001:0108, 6823055100:10:001:0021, 6823055100:10:001:0019, 6823055100:10:001:0020, 6823055100:11:001:0109, 6823055100:10:001:0016, 6823055100:10:001:0017, 6823055100:10:001:0018, 6823055100:10:001:0025, 6823055100:11:005:0022, 6823055100:10:001:0022, 6823055100:10:003:0083, 6823055100:10:003:0081, 6823055100:10:003:0082, 6823055100:10:003:0080(а.с. 62 т.1).
Згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020, тобто на момент перегляду апеляційним судом рішення місцевого суду у даній справі, яке не набрало законної сили, ст. 26 Закону України №1952 викладено у новій редакції.
Так, відповідно до п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 26 Закону України №1952 (у редакції, чинній з 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції (яка діяла на час ухвалення постанови апеляційного суду), на відміну від положень ч. 2 ст. 26 Закону України №1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Водночас колегія суддів зазначає, що у п. 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" унормовано, що судові рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що на момент набрання чинності цим Законом набрали законної сили та не виконані, виконуються в порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до набрання чинності цим Законом.
Отже, за змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення:      1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому починаючи з 16.01.2020 цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України №1952.
Аналогічні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 03.09.2020 у справі №914/1201/19, від 23.06.2020 у справах №906/516/19, №905/633/19, №922/2589/19, від 30.06.2020 у справі №922/3130/19, від 14.07.2020 у справі №910/8387/19, від 20.08.2020 у справі №916/2464/19.
Колегія суддів також враховує, що починаючи з 16.01.2020 скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України №1952, вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо відновлення порушеного права у разі відсутності вимог про визнання речових прав на майно за позивачем.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що наявність інформації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію права власності на спірні земельні ділянки за ПАТ «Летичівське» підтверджує наявність спору про право стосовно земельних ділянок, з приводу яких заявлено позов, зважаючи на правові наслідки державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку.
За встановлених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про передчасність подання Заступником прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради позову в даній справі та відповідно про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про скасування державної реєстрації права приватної власності Публічного акціонерного товариства “Летичівське” вищевказаних 17 земельних ділянок в тому числі і щодо земельних ділянок на яких знаходяться об`єкти нерухомості, що належать ПАТ "Летичіське" на праві приватної власності, що розташовані на території Летичівської селищної ради Хмельницької області.
Згідно із ч. 2-3     ст. 13 ГПК України     учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Суд також вважає за необхідне послатися на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04) від 10.02.2010 р. у якому зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Відповідно до     ст. 73 ГПК України     доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи
Згідно із п. 1     ст. 76 ГПК України     суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Частинами 1-3     статті 86 Господарського процесуального кодексу України     встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 1     ст. 277 ГПК України     передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
За таких обставин, апеляційна скарга     Товариства з обмеженою відповідальністю "Вігор Грейн"     підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.01.2021 року у справі №924/250/19 - скасуванню.
Згідно із     ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги покладаються на прокурора.
Керуючись ст. ст.     129,     269, 270, 273,     275,     277,     281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу     Товариства з обмеженою відповідальністю "ВігорГрейн"          на рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.01.2021 року у справі №924/250/19 задовольнити.
2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.01.2021 року у справі №924/250/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
3.     Стягнути     з     прокуратури     Хмельницької області     (29000, Хмельницька обл., місто Хмельницький, провулок Військоматський, буд.3, код ЄДРПОУ 02911102) на користь     Товариства з обмеженою відповідальністю "Вігор Грейн"     (04070, м.Київ, вул.. Нижній Вал, 33, прим.34, код ЄДРПОУ     40171215) - 48985,50 грн.  витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
4. Видачу судового наказу доручити Господарському суду Хмельницької області.
5. Матеріали справи №924/250/19 повернути до Господарського суду Хмельницької області.
6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "17" червня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Гудак А.В.

Суддя                                                                                              Олексюк Г.Є.  

Суддя                                                                                              Мельник О.В.